Справа № 360/549/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року справа №360/549/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Щасливого Олексія Романовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати, у тому числі при здійсненні повного розрахунку при звільненні, позивачу:

додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року, з 01 травня 2022 року по 20 вересня 2022 року, з 20 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року;

індексації грошового забезпечення військовослужбовця за грудень 2018 року;

грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період її служби у розмірі 25280,39 грн;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі, за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року, з 01 травня 2022 року по 20 вересня 2022 року та з 20 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року; індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за грудень 2018 року; грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період її служби у розмірі 25280,39 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що проходила службу у відповідача за контрактом на посаді старшого радіотелефоніста самохідноартилерійського відділення 1 самохідно-артилерійського взводу 1 самохідноартилерійської батареї 1 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, мала звання старшого солдата.

Наказом від 20 лютого 2023 року № 51 позивача виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 лютого 2023 року № 30-РС у запас за підпунктом г (через сімейні обставини).

Однак відповідачем при здійсненні остаточного розрахунку при звільненні не нараховано та виплачено позивачу певні складові грошового забезпечення за період проходження нею служби.

Така бездіяльність військової частини є протиправною.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби індексації грошового забезпечення за грудень 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) березень 2018 року.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням в частині відмови в задоволенні позову, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн не є обов`язковою безпосередня участь в бойових діях, оскільки положення п. 1 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 передбачають, зокрема, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідними довідками підтверджується безпосередня участь позивача в здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Крім того, суд першої інстанції, всупереч вимогам процесуального законодавства, безпідставно поклав на позивача обов`язок доказування, а саме, що позивачу необхідно доказувати факт прийняття участі у бойових діях або безпосередньої особистої участі у заходах оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії.

Відповідачем рішення суду не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) є учасником бойових дій, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією посвідчення від 01 серпня 2019 року серії НОМЕР_3 .

Позивач у період з 23 грудня 2018 року по 20 лютого 2023 року включно проходила військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями наказів командира військової частини від 23 грудня 2018 року № 375, від 20 лютого 2023 року № 51, контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 01 вересня 2018 року, контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу від 01 вересня 2021 року.

Згідно із наказом командира військової частини від 20 лютого 2023 року № 51 позивача, старшого радіотелефоніста самохідно-артилерійського відділення І самохідно-артилерійського взводу 1 - самохідно-артилерійської батареї 1 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної - артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19 лютого 2023 року № 30-РС у запас за пунктом г (через сімейні обставини або інші поважні причини) і вважати, що справи та посаду здав та направлено для зарахування на військовий облік до Коломийського РТЦК та СП м. Коломия.

З 20 лютого 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення виключено з 21 лютого 2023 року.

У збройних силах з 01 вересня 2018 року по 20 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 № 248/1210 наказано виплатити:

щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 20 лютого 2023 року у розмірі 535% від посадового окладу;

надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період но 20 лютого 2023 року;

відповідно до ПКМУ № 168 від 28.02.2022 року премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, (з 01 по 20 лютого 2023 року з розрахунку 30000,00 за повний місяць);

грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік;

компенсацію за 70 діб невикористаної додаткової відпустки за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки, передбаченої статтею 16-2 Закону України Про відпустки та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до довідки військової частини про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, від 11 січня 2023 року б/н, виданої старшому солдату ОСОБА_1 про те, що вона дійсно в період з 20 грудня 2021 року по 20 вересня 2022 року, з 20 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Підстава: наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 грудня 2021 року № 334, наказ командира ОТУ Соледар від 05 жовтня 2022 року № 112, наказ командира ОТУ Соледар від 26 жовтня 2022 року № 133, наказ командира ОТУ Соледар від 31 грудня 2022 року № 203.

Згідно із довідкою військової частини про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, від 05 червня 2023 року № 6357, виданої старшому солдату ОСОБА_1 про те, що вона дійсно в період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року, з 03 лютого 2023 року по 20 лютого 2023 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Підстава: Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, наказ командира ОТУ Донецьк від 21 серпня 2022 року № 53, наказ командира ОТУ Соледар від 22 серпня 2022 року № 70, наказ командира ОТУ Соледар від 05 жовтня 2022 року № 112, наказ командира ОТУ Соледар від 26 жовтня 2022 року № 133, наказ командира ОТУ Соледар від 31 грудня 2022 року № 203, наказ командира ОТУ Донецьк від 28 лютого 2023 року № 48, наказ командира ОТУ Донецьк від 07 березня 2023 року № 54.

Також відповідно до довідки військової частини про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 05 червня 2023 року № 6356, виданої старшому солдату ОСОБА_1 про те, що вона дійсно в період з 02 квітня 2019 року по 26 червня 2019 року, з 12 липня 2019 року по 18 жовтня 2019 року, з 17 липня 2020 року по 28 вересня 2020 року, з 05 жовтня 2020 року по 11 січня 2021року, з 19 січня 2021 року по 25 квітня 2021 року, з 20 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Підстава: наказ командира ОТУ Північ від 09 квітня 2019 року № 85, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 липня 2019 року № 161, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07 серпня 2019 року № 191, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01 листопада 2019 року № 265, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 серпня 2020 року № 208, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 вересня 2020 року № 237, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 жовтня 2020 року № 267, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 січня 2021 року № 19, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 січня 2021 року № 28, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 квітня 2021 року № 121, наказ командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 грудня 2021 року № 334, Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Згідно із рапортом начальника відділення персоналу штабу військової частини ОСОБА_2 без номеру та дати, складеним за позовом від старшого солдата ОСОБА_1 , позивач була залучена до складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Однак з 15 серпня 2022 року по 20 лютого 2023 року була направлена до н.п. Гвардійське Дніпропетровської області, яке знаходиться за межами району ведення бойових дій, який визначається наказом Головнокомандувача ЗСУ.

Крім того, відсутні будь які бойові розпорядження на вказаного військовослужбовця щодо її безпосередньої участі у веденні бойових дій, у журналі бойових дій відсутні записи про те, що вона брала безпосередню участь у бойових діях або забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Дослідженням картки особового рахунку працівника ОСОБА_1 за 2022-2023 роки встановлено, що позивачу в період з лютого 2022 року по лютий 2023 року виплачувалась премія захисникам, а саме: в березні 2022 року 28582,95 грн, у квітні 2022 року 76774,19 грн, у травні 2022 року 100000,00 грн, у червні 2022 року 80887,10 грн, у липні 2022 року 30000,00 грн, у серпні 2022 року 76666,66 грн, у вересні 2022 року 30000,00 грн, у жовтні 2022 року 30000,00 грн, у листопаді 2022 року 30000,00 грн, у грудні 2022 року 30000,00 грн, у січні 2023 року 30000,00 грн, у лютому 2023 року 30000,00 грн, у березні 2023 року 21426,57 грн.

Згідно із довідкою військової частини від 04 вересня 2023 року № 1/1012 позивачу виплачено:

у березні 2022 року: 5259,20 грн - додаткова грошова винагорода за 5 діб лютого 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року № 408; 22877,42 грн - додаткова грошова винагорода за 24 доби березня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 квітня 2022 року № 508;

у квітні 2022 року: 75622,58 грн - перерахунок, доплата додаткова грошова винагорода за 31 добу березня 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 квітня 2022 року № 508;

у травні 2022 року: 98500,00 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб квітня 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 травня 2022 року № 816;

у червні 2022 року: 12312,50 грн - перерахунок, доплата додаткової грошової винагороди за 5 діб лютого 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року № 408; 54016,13 грн - додаткова грошова винагорода за 17 діб травня 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 червня 2022 року № 1305; 13345,16 грн - додаткова грошова винагорода за 14 діб травня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 червня 2022 року № 1305;

у липні 2022 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб червня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2022 року № 1999;

у серпні 2022 року: 45966,66 грн - перерахунок, доплата додаткової грошової винагороди за червень 2022 року згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2022 року № 1999 (9850,00 грн - 10 діб з розрахунку 30000 грн, 65666,66 грн - 20 діб з розрахунку 100000 грн); 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу липня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2022 року № 2843;

у вересні 2022 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу серпня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року № 3475;

у жовтні 2022 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб вересня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06 жовтня 2022 року № 4324;

у листопаді 2022 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу жовтня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 листопада 2022 року № 5072;

у грудні 2022 року: 29550,00 гри - додаткова грошова винагорода за 30 діб листопада 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 грудня 2022 року № 6291;

у січні 2023 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу грудня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 січня 2023 року № 192;

у лютому 2023 року: 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу січня 2023 року з розрахунку 30000 грн на місяць згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 лютого 2023 року № 741.

Відповідно до довідки помічника начальника речової служби тилу логістики військової частини та начальника фінансово-економічної служби військової частини від 24 квітня 2023 року № 7/П про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , загальна вартість неотриманого позивачем речового майна складає 25280,39 грн.

Позивач звернулася до командира військової частини із заявою від 05 травня 2023 року про виплату їй грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а також відповідно до довідки військової частини від 24 квітня 2023 року № 7/П в розмірі 25280,39 грн.

Відповідачем вказану заяву отримано 12 травня 2023 року, що підтверджено копіями наявних в матеріалах справи фіскального чеку про направлення 05 травня 2023 року рекомендованого листа № 324 та трекінгом про відстеження статусу вказаного поштового відправлення.

Дослідженням довідки військової частини від 20 квітня 2023 року № 1461 про нарахування та виплату індексації ОСОБА_1 за період з 23 грудня 2018 року по 20 лютого 2023 року встановлено, що позивачу у грудні 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, виходив з того, що в період дії воєнного стану, в тому числі в спірний період розмір додаткової винагороди збільшувався до 100000 грн в розрахунку на місяць для тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Однак, позивачем доказів безпосередньої участі в бойових діях чи в забезпеченні таких заходів суду не надано.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII Про оборону України (далі Закон № 1932-XII) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону № 1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 № 1066, яка застосовувалась з період з 24 лютого 2022 року по 31 серпня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із абзацами першим-третім пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146, яка застосовувалася у період з 01 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793, яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Правовий механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам регламентує Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Відповідно пункту 17 Розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок та умови виплати винагороди, передбаченої постановою № 168, військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою № 248/1298 від 25.03.2022.

В подальшому, 23.06.2022 Міністром оборони України з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 прийнято рішення № 912/з/29 (далі по тексту - Рішення № 912/з/29).

Відповідно до пункту 1 Телеграми під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Згідно із пунктом 2 Телеграми на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Відповідно до абзаців першого-п`ятого пункту 3 Телеграми райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з пунктом 5 Телеграми виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Пунктом 6 Телеграми визначено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Відповідно до пункту 3 Окремого доручення документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Згідно з пунктом 5 Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 Окремого доручення).

Також зі змісту пункту 1 Постанови та рішень Міністра оборони України, доведених вищеописаними Телеграмою та Окремим дорученням, слідує, що виплата збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди здійснюється за наказом командира військової частини, підставою для видачі якого є: бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення, постові відомості, рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Збройних Сил України збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (виконання завдань у складі сил та засобів здійснення заходів тощо)

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до постанови № 168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Як свідчать матеріали справи позивачу за наказами командира військової частини нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за весь спірний період.

Також позивачу за наказами командира військової частини нарахована та виплачена збільшена до 100000 грн винагорода за 5 діб лютого, 31 добу березня, 30 діб квітня, 17 діб травня та 20 діб червня 2022 року.

За інший період 2022 року накази командира військової частини про виплату позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди не видавалися.

Позивачем на підтвердження безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ надано довідку військової частини від 11 січня 2023 року б/н, що позивач дійсно в період з 20 грудня 2021 року по 20 вересня 2022 року, з 20 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, складену на підставі наказ командира ОТУ Схід від 27 грудня 2021 року № 334, наказ командира ОТУ Соледар від 05 жовтня 2022 року № 112, наказ командира ОТУ Соледар від 26 жовтня 2022 року № 133, наказ командира ОТУ Соледар від 31 грудня 2022 року № 203.

Також надано довідку військової частини від 05 червня 2023 року № 6357, що позивач дійсно в період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року по 22 грудня 2022 року, з 03 лютого 2023 року по 20 лютого 2023 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, складену на підставі: Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, наказ командира ОТУ Донецьк від 21 серпня 2022 року № 53, наказ командира ОТУ Соледар від 22 серпня 2022 року № 70, наказ командира ОТУ Соледар від 05 жовтня 2022 року № 112, наказ командира ОТУ Соледар від 26 жовтня 2022 року № 133, наказ командира ОТУ Соледар від 31 грудня 2022 року № 203, наказ командира ОТУ Донецьк від 28 лютого 2023 року № 48, наказ командира ОТУ Донецьк від 07 березня 2023 року № 54.

Однак, надані довідки не можуть бути доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або відповідних заходах, оскільки вони не є довідками про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168.

Наведені довідки не містять в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Також суд зауважує, що даний вид довідки передбачений Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, відповідно до пункту 4 цього Порядку є підставою для надання статусу учасника бойових дій, встановленого зразка (в редакції на сьогоднішній день).

Отже, вказана довідка не може бути належним доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Водночас, матеріали справи не містять інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, її безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн відповідно до постанови № 168

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч. 1 ст. 77 та ч. 2 ст. 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

На підставі викладеного суд не приймає доводи апелянта, що суд першої інстанції безпідставно поклав на позивача обов`язок доказування факту прийняття нею участі у бойових діях або безпосередньої особистої участі у заходах оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Щасливого Олексія Романовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 18 грудня 2023 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв