Справа № 303/12346/23
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (представник Соколовська Юлія Олегівна) до громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

НОМЕР_1 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) звернувся з позовом до громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, вказуючи, що відповідач 16.12.2023 о 21:45 затриманий в межах прикордонної смуги у напрямку 260 прикордонного знаку, на відстані 1100 метрів від державного кордону (територія Косинської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області), ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон без документів, що посвідчують особу. Своїми діями відповідач грубо та свідомо порушив законодавство України, а саме ст. ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України». У відповідності до вимог статті 263 КУпАП його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. У ході фільтраційно-перевірочних заходів було з`ясовано, що відповідач потрапив на територію України незаконно з території республіки білорусь в червні 2022 року шляхом перетину державного кордону поза пунктами пропуску через держаний кордон в межах Рівненської області. А також встановлено, що відповідач у період з 30.06.2022 до 30.11.2023 перебував у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби на підставі рішень Галицького районного суду м. Львова за адміністративними позовами Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, що підтверджено довідкою про перебування іноземцями або особи без громадянства в ПТПІ № 53 від 30.11.2023. Під час перебування у Волинському ПТПІ відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (заява від 11.01.2023), яка встановленим порядком керівництвом ПТПІ була направлена до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області для розгляду по суті. Листом від 17.01.2023 за № 0701.4-226/0707.1.2-23 на № 04-01/27 від 11.01.2023, скерованим Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області на адресу Волинського ПТПІ для оголошення ОСОБА_1 , було повідомлено, що прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можливе лише після припинення чи скасування режиму воєнного стану, а заяву громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 із супутніми матеріалами повернуто. 14.09.2023 рішенням Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/13891/23 за позовом відповідача до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, бездіяльність Управління Державної міграційної служби України у Волинській області визнано протиправною та зобов`язано повторно розглянути заяву відповідача про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяви. Разом з тим, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі №140/13891/23 за адміністративним позовом громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відкрито апеляційне провадження, яке на даний час триває і рішення по скарзі не прийнято. Беручи до уваги вищезазначене на відповідача дія Закону України «Про біженців та осіб, які не потребують додаткового або тимчасового захисту» не поширюється. Підстав для законного перебування на території України, передбачених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у даного громадянина немає, документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України відсутні. Передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Частина третя статті 29 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачає, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію або якщо такий договір не має механізму реалізації чи не виконується. Законом України «Про ратифікацію Угоди між Україною та республікою білорусь про реадмісію» від 03.06.2020 661-IX ратифіковано Угоду між Україною та Республікою про реадмісію (дата набрання чинності для України 01.08.2020) (далі Угода). Однак, з огляду на те, що уряд республіки білорусь підтримав агресію російської федерації проти України та забезпечив військову інфраструктуру та повітряний простір для вторгнення російської армії на територію України, вищезазначена Угода вважається такою, що не виконується, оскільки не має механізму щодо її реалізації. Беручи до уваги вищезазначене, встановлено наступні обставини: підстав для законного перебування на території України, передбачених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача немає; документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України, у відповідача відсутні; незважаючи на те, що триває апеляційне провадження на рішення Волинського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності Управління Державної міграційної служби України протиправною та зобов`язання Управління Державної міграційної служби України повторно розглянути його заяву про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, відповідач намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон, свідомо порушуючи законодавство України з прикордонних питань, що, в свою чергу, ставить під сумнів дійсний намір особи отримати захист на території України. Просив затримати громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком 6 (шість) місяців, а саме до 19.06.2024.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2023 відкрито провадження по адміністративній справі за позовом НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) до громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки його не ідентифікували протягом 17 місяців, тому і в подальшому це не дасть результатів. Також повідомив суд, що не бажає зв`язуватись з родичами для того, щоб вони забезпечили передачу документів, які посвідчують його особу, оскільки не хоче їх турбувати.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі від 16.12.2023, ОСОБА_1 , громадянин республіки білорусь (зі слів) затриманий о 21 год. 45 хв. 16.12.2023 на строк до трьох діб для з`ясування обставин правопорушення та встановлення особи. Також із зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.204-1 та ч.1 ст.202 КУпАП, а саме 16.12.2023 близько 21 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 260 прикордонного знаку на околиці н.п. Косонь (територія Косонської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області), на відстані близько 1100 метрів від державного кордону в прикордонній смузі було виявлено та затримано громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 (зі слів), який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, а також порушив прикордонний режим, перебуваючи та пересуваючись в межах прикордонної смуги без документів що посвідчують особу.

17.12.2023 27 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України звернувся до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України з повідомлення щодо затримання 16.12.2023 громадянина республіки білорусь.

17.12.2023 27 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України звернувся до Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області з повідомленням щодо затримання 16.12.2023 громадянина республіки білорусь. Також у повідомленні НОМЕР_1 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України просив надати інформацію, які саме заходи вживались щодо ідентифікації громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про їх результати;чи повторно розглядалась заява громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 від 11.01.2023, ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

17.12.2023 27 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України звернувся до Головне управління Державної міграційної служби України у Волинській області з повідомленням щодо затримання 16.12.2023 громадянина республіки білорусь. Також у повідомленні НОМЕР_1 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України просив надати інформацію чи повторно розглядалась заява громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 від 11.01.2023, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Із довідки про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ від 30.11.2023 вбачається, що громадянин республіки білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.06.2022 до 30.11.2023 перебував у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

19.12.2023 року заступником начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України капітаном Андрієм Казацьким прийнято рішення про примусове видворення за межі території України громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні встановлено, що громадянин республіки білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на території України без відповідних документів на право проживання в Україні, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування не має.

Основним законодавчим документом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

На виконання вимог вказаного Закону 23 квітня 2012 року спільним наказом N 353/271/150 Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначені загальні питання правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до п. п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

За змістом ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Статтею 31 Закону визначено перелік обставин, за наявності яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визначається Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року N 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 року N 38/77).

Розділом VI Інструкції визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.

Якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Проаналізувавши дані норми спеціального законодавства можна дійти до висновку, що ідентифікація органами міграційної служби відносно іноземців здійснюється з обов`язковим урахуванням запитів до відповідних дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця та відповідей на них.

На момент виявлення та затримання іноземця документ, що посвідчує особу іноземця та дає йому право на виїзд за територію України іноземцем надано не було.

Відповідно до абз. 2 п. 7 Розділу III Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 29 лютого 2016 року N 141, у разі надходження від іноземців або осіб без громадянства звернень щодо надання ними сприяння в забезпеченні їх ідентифікації та (або) видворення (реадмісії) чи придбання іноземцями або особами без громадянства проїзних квитків для виїзду з України адміністрація ПТПІ невідкладно інформує про це відповідний заінтересований орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки відповідач не має постійного місця проживання, в останнього відсутній документ, що дає право на виїзд з України, у суду наявні підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі, таким чином, позовні вимоги про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців, підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що виявлення та надання іноземцем, що вже перебуває ПТПІ та знаходиться в процесі його ідентифікації, будь-якого документу що має відношення до іноземця, не являється підставою для скасування раніше прийнятого рішення про затримання та поміщення такого іноземця до ПТПІ, як і не може слугувати беззаперечним аргументом щодо його ідентифікації. Такий документ може лише посприяти органам державної влади у вчиненні дій стосовно ідентифікації іноземця.

Беручи до уваги те, що відповідач є нелегальним мігрантом, знаходиться на території України без законних підстав та може ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України, позов слід задовольнити та затримати громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на шість місяців.

У відповідності до абзац 9 ч.1 ст. 371 КАС України, суд вважає за можливе звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 288, 289, 373 КАС України, ст..ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» №1 від 25 червня 2009 р., суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) до громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити повністю.

Затримати громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, а саме до 16.06.2024.

Рішення звернути до негайного виконання.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя