Справа № 420/27211/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії по відмові у призначенні пенсії на підставі ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням частини 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за 2017, 2018, 2019 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком з 30.06.2023 року відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 15.06.2020р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2014 році йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти. Потім виплату пенсії припинено у зв`язку із працевлаштуванням. У 2020 році по досягненню 60 років позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відповідач поновив виплату пенсії за вислугу років та здійснив переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, при обрахунку розміру пенсії відповідач застосував показник середньої заробітної плати за період з 2014 по 2016 роки. Позивач вважає, що такі дії є протиправними, оскільки пенсія за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, тому застосуванню підлягав показник середньої заробітної плати за 2017, 2018, 2019 роки.

У відзиві пенсійний орган із заявленими вимогами не погодився. Зазначив, що позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Середній заробіток обрахований за 2014-2016 роки. Підстави для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017-2019 роки, відсутні.

У відповіді на відзив позивач зазначив про свою незгоду із доводами відповідача викладеними у відзиві та просив позовні вимоги задовольнити.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив наступне.

За матеріалами пенсійної справи 02.04.2014 року позивачу призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти на Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.09.2014 року виплату пенсії за вислугу років припинено у зв`язку із працевлаштуванням на роботу, яка дає право на призначення цього виду пенсії.

15.06.2020 року позивач по досягненню 60 років звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням 23 від 22.06.2020 року Головне управління з 15.06.2020 року перевело позивача з пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До розрахунку заробітку для обчислення пенсії за віком взято середній заробіток за три попередні роки, що передували призначенню пенсії за вислугу років, а саме за 2014-2016 роки.

Тобто, після призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування змін у розрахунку середнього заробітку для обчислення пенсії не відбулось, пенсійний орган застосував середній заробіток за 2014-2016 роки.

30.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати для обчислення пенсії на момент набуття пенсійного віку.

14.07.2023 року відповідач листом повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки пенсія призначена з 02.04.2014 року довічно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058).

Відповідно до ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Статтею 40 Закону № 1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Статтею 45 Закону № 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 9 Закону № 1058 передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на зміст наведеної вище норми, пенсія за вислугу років, яка позивачу була призначена з 02.04.2014 року до переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону № 1058, цим Законом не передбачалась.

Таким чином, цілком можливо стверджувати, що вперше за призначенням пенсії, яка передбачена нормами Закону № 1058, позивач звернувся у 2020 році, з огляду на що, при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2020 р.) згідно із частиною другою статті 40 цього Закону.

Верховний Суд України від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15 та Верховний Суд у Постановах від 22 лютого 2018 року у справі № К/9901/16/17, від 22 січня 2019 року у справі № 577/2457/17 висловили правову позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення на пенсію згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи із того, що у 2020 році позивачу вперше призначено пенсію, яка передбачена Законом №1058, її розмір мав бути обчислений із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (2017, 2018, 2019 рр.), що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (2020 р.).

Відтак, позивачеві протиправно відмовлено у перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки починаючи з 30.06.2023 року, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за віком відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017-2019 роки.

Вимога в частині зобов`язання призначити пенсію за віком з 30.06.2023 року задоволенню не підлягає, оскільки позивачеві вже призначено такий вид пенсії з 15.06.2020 року. Права позивача порушені в частині обрахунку розміру пенсії за віком, тому ефективним способом захисту буде зобов`язати пенсійний орган належно розрахувати розмір пенсії позивача з дати відмови у здійсненні такого обрахунку, а саме з 30.06.2023 року.

Вимога в частині проведення перерахунку та виплати різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією з 15.06.2020 року також задоволенню не підлягає, оскільки початок спірного періоду щодо обрахунку пенсійної виплати із застосуванням належного показника середньої заробітної плати визначений позивачем у позовній заяві, як дата звернення із заявою про проведення такого обрахунку, а саме 30.06.2023 року. Суд зазначає, що позивач просив визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням належного показника середньої заробітної плати саме з 30.06.2023 року, а не з 15.06.2020 року.

Судовий збір розподілено на підставі ст. 139 КАС України. Незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, сплачена сума судового збору підлягає стягненню у повному обсязі, оскільки кількість задоволених вимог дорівнює кількості заявлених, за які судовий збір був сплачений.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у застосуванні до обрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 30.06.2023 року показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 30.06.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017, 2018, 2019 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов