Справа № 990/235/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа №990/235/23

адміністративне провадження №П/990/235/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого- судді - Мацедонської В.Е.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А., Загороднюка А.Г., Соколова В.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Рейтаровської О.С.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Белінської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Вищої ради правосуддя про об`єднання справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання дій неправомірними і стягнення недоотриманої винагороди в одне провадження з іншими справами за подібними позовами до Вищої ради правосуддя

УСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулась до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя щодо виплати позивачці у період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року винагороди члена Вищої ради правосуддя із застосуванням обмежень, передбачених статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» в редакції Закону України від 13 квітня 2020 року №553-ІХ;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 недоплачену винагороду члена Вищої ради правосуддя за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року у розмірі 641 427,94 грн з утриманням із цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Верховний Суд ухвалою від 04 жовтня 2023 року відкрив провадження у справі за цим позовом і призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (з уваги на те, що позивачка просила розглядати справу без її участі).

Проте представник ВРП заперечив щодо такого порядку розгляду справи, у зв`язку з чим заявив клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участі сторін.

Окрім того, представник ВРП Ізвєков К.В. подав клопотання, у якому просив суд об`єднати в одне провадження справу за позовом ОСОБА_1 (№ 990/235/23) із судовими справами № 990/233/23, № 990/234/23, № 990/241/23, № 990/242/23, № 990/244/23.

З покликанням на статтю 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) представник ВРП пояснив, що у перелічених справах відповідачем є ВРП, позивачами - особи, які колись були членами ВРП (як-от позивачка). Крім того, позовні вимоги у цих справах є однорідні, тому що у всіх випадках звернення до суду пов`язане з обмеженням суми винагороди члена ВРП за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року на підставі статті 29 Закону № 294-IX в редакції Закону №553-ІХ. З цієї причини зміст позовних вимог у перелічених справах, з погляду представника відповідача, подібний. Тому для досягнення процесуальної економії та недопущення ухвалення судом різних рішень у подібних судових справах, представник ВРП вважає, що доцільно об`єднати всі згадані вище справи в одне провадження.

З уваги на доводи представника відповідача, висловлені у його клопотаннях, колегія суддів постановила ухвалу від 31 жовтня 2023 року, якою вирішила, що справа розглядатиметься у судовому засіданні за участі сторін.

У судовому засіданні 11 грудня 2023 року представник відповідача Белінська О.В. підтримала клопотання про об`єднання справ з мотивів, які написані у цьому клопотанні.

Колегія суддів заслухала думку позивачки та представника відповідача зазначає таке:

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; .

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, .

Відповідно до частини першої статті 266 («Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України») КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; .

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) Вища рада правосуддя складається з двадцяти одного члена, з яких десятьох - обирає з`їзд суддів України з числа суддів чи суддів у відставці, двох - призначає Президент України, двох - обирає Верховна Рада України, двох - обирає з`їзд адвокатів України, двох - обирає всеукраїнська конференція прокурорів, двох - обирає з`їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 («Гарантії діяльності членів Вищої ради правосуддя») Закону № 1798-VIII на час виконання повноважень члени Вищої ради правосуддя з числа суддів та прокурорів відряджаються до Вищої ради правосуддя із збереженням за ними посад, які вони обіймали на момент обрання (призначення) членами Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди члена Вищої ради правосуддя встановлюється у розмірі посадового окладу судді Верховного Суду.

Розмір винагороди члена Вищої ради правосуддя, який є суддею, дорівнює сумі його суддівської винагороди, якщо така сума перевищує розмір посадового окладу судді Верховного Суду.

Виплата винагороди членам Вищої ради правосуддя провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За частиною другою статті 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 172 КАС України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Колегія суддів вважає, що захист порушених прав у правовідносинах, які виникають сфері проходження (прийняття, звільнення з) публічної служби пов`язується з конкретним громадянином, а не колективом, у цьому випадку, органу державної влади. Звернення кількох осіб з позовами з однорідними вимогами до одного відповідача у спорах, які виникли у зв`язку з проходженням публічної служби - спричиненими одним і тим самим юридичним фактом (як-от дії щодо обмеження нарахування та виплати винагороди члена ВРП) - може спиратися на однакові чи аналогічні нормативні підстави і юридичні факти, але це ще не робить такі позови пов`язаними між собою у тому сенсі, щоб об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду. Захист прав та інтересів у спорі, що виникає з правовідносин у сфері публічної служби, має бути індивідуалізований, чого не досягти у разі об`єднання справ в одне провадження.

Беручи до уваги наведене колегія суддів вирішила, що спори членів ВРП, зокрема колишніх, з ВРП щодо розміру винагороди члена ВРП є індивідуальними і не можуть розглядатися в одному провадженні. Позовна заява у спорах такої категорії, як цей, має подаватися і розглядатися окремо.

Керуючись статтями 172, 248, 256, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Вищої ради правосуддя про об`єднання справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання дій неправомірними і стягнення недоотриманої винагороди в одне провадження із судовими справами №990/233/23, №990/234/23, №990/241/23, №990/242/23, №990/244/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 18 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя В. Е. Мацедонська

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов