Справа № 200/257/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2023 року справа №200/257/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Геращенка І.В. , Гайдара А.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 р. у справі № 200/257/20-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Інформаційні судові системи" третя особа Державне бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної судової адміністрації України (далі відповідач-1, ДСА), Державного підприємства Інформаційні судові системи (далі відповідач-2, ДП ІСС), третя особа Державне бюро розслідувань (далі тертя особа, ДБР) в якому просив: визнати протиправними дії підприємства щодо обмеження доступу до судових рішень на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019, постановленою слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Козловим М.Б.; зобов`язати утриматись від обмеження доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Козловим М.Б.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів ( судових рішень відповідно до переліку визначеного ним у клопотанні) та про огляд веб-сторінки в мережі Інтернет.

Перевіривши матеріали справи та доводів позивача стосовно заявленого клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав

Обґрунтовуючи клопотання позивач зазначив, що відповідач письмово повідомив Адвокатське об`єднання Головань і Партнери, що не може надати будь-яку інформацію щодо судових рішень, доступ до яких було обмежено, зокрема, про їх кількість, дату, номер справи та слідчого суддю, який ухвалив рішення, дату оприлюднення кожного судового рішення в Реєстрі тощо, а також надати копію постанови слідчого, яка стала підставою для обмеження доступу до вищезгаданих судових рішень, без відповідного дозволу. Тобто, за змістом така відповідь є визнанням, що відповідач має у розпорядженні відповідні документи, проте відмовляється їх надати.

Позивач вважає, що для повного і всебічного розгляду адміністративного спору мають значення самі судові рішення, які позивач не в змозі надати самостійно, оскільки відповідачем було обмежено доступ до них в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частино 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2, 3, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч.1, 2 ст.79 Кодекс адміністративного судочинства України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідно статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 7 ч.2 ст. 296 Кодекс адміністративного судочинства України, в апеляційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про витребування нових доказів, про виклик свідків тощо.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 308 Кодекс адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що позивач у разі неможливості самостійно надати докази, що стосуються фактів, на які він як учасник справи посилається, та які він самостійно не може отримати має право подати клопотання про їх витребування одночасно з поданням позовної заяви. Суд апеляційної інстанції в свою чергу розглядає таке клопотання з урахуванням вищезазначених підстав, нові докази суд витребує у виняткових випадках, якщо учасник справи не міг їх подати до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач зазначив, що вищезазначені судові рішення можуть підтвердити відсутність підстав, визначених законом для обмеження доступу до судових рішень, а також той факт, що ці судові рішення проголошувалися прилюдно.

Постановою про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019, обмежено повний та загальний доступ користувачів Єдиного державного реєстру судових рішень, винесених у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.06.2019 внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000945.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що витребування доказів, які на думку позивача свідчать про відсутність підстав, визначених законом для обмеження доступу до судових рішень, встановлених постановою слідчого Державного бюро розслідування від 28.10.2019, не можна у даній справі, оскільки надання оцінки такої постанови не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції. На думку суду, звертаючись з цим клопотанням позивач фактично намагається вирішити спір по суті.

Керуючись статтею 80 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі № 200/257/20-а відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко