Справа № 140/604/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 140/604/21

адміністративне провадження № К/990/42250/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 140/604/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій просив визнати протиправними дії, зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Волинським обласним військовим комісаріатом 20 листопада 2020 року за № ХА-15241/12, починаючи з 01 квітня 2019 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до довідки Волинського ОВК від 20 листопада 2020 року № ХА-15241/12, виходячи із розміру 74 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 140/604/21 скасовано та прийнято постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області подати до Волинського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 140/604/21.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року, прийнято звіт ГУ ПФУ у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 140/604/21 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованою пенсією, поданий 30 грудня 2021 року, та в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ у Волинській області Філіпчука П.В. за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 140/604/21 в сумі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відмовлено.

30 травня 2022 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду на підставі статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області подати звіт про виконання рішення суду від 19 березня 2021 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Також позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою від 17 червня 2023 року у порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі з урахуванням висновків, викладених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 140/5547/22.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 140/5547/22 відмовлено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 15 днів з моменту отримання ухвали.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі № 140/604/21 повернуто скаржнику, оскільки не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 140/604/21, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Повертаючи апеляційну скаргу позивача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк не було усунуто - не надано суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Продовжуючи позивачу строк на усунення недоліків апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15 зазначив, що застосування положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено справляння судового збору за подання заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали цим Законом.

Так, за правилами п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.

Велика Палата Верховного Суду у п. 5.1, 5.2 постанови від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

У силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Тому, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Враховуючи, що скаржником у цій справі оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, якою по суті не вирішено заяву скаржника про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а лише повернуто апеляційну скаргу, то судовий збір за подання касаційної скарги на вказану ухвалу суду апеляційної інстанції повинен сплачуватись.

Аналогічна правова позиція, щодо справляння судового збору за оскарження всіх ухвал суду першої інстанції, незалежно від того чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, викладена зокрема також у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі №280/4372/18, від 09 лютого 2023 року у справі № 120/3532/21-а, у справі № 380/22710/21.

За таких обставин, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому суд апеляційної інстанції правильно повернув апеляційну скаргу позивачу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 328 КАС України. До цього переліку належить й ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 140/604/21 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 140/604/21.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

Н. В. Коваленко