Справа № 440/13840/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 р. Справа № 440/13840/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 по справі № 440/13840/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 28.09.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначив, що про наявність відносно нього податкового повідомлення-рішення не був обізнаний. Також вказує про не врахування судом першої інстанції, що поштове відправлення за штрих-кодом № 150, зазначеним на листі ГУ ДПС у Полтавській області неможливо відстежити на сайті «Укрпошта». Крім того, якість пошти «Укрпошта» в сільській місцевості, де листоноші працюють не на повну ставку та відповідно існує постійний відтік кадрів, сприяє виникненню ситуацій, коли адресати не отримують надіслані ним листи. Також судом не було враховано пояснення продавця ОСОБА_2 , яка була присутня під час проведення перевірки, що жодних листів, повідомлень про надходження рекомендованого поштового відправлення та необхідності його забрати у відділенні АТ «Укрпошта» не надходило за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та відповідно її робочим місцем, а саме: АДРЕСА_1 . Крім того, апелянт зазначив, що звернувся в межах строку давності, встановленого статтею 102 ПК України.

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду. Відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду належних доказів дотримання позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням в ній інших обґрунтованих підстав поважності пропуску такого строку для його поновлення.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивача про поновлення строку на звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 02.06.2023 через працівників Полтавського обласного центру зайнятості дізнався про накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн ГУ ДПС у Полтавській області. Станом на червень 2023 року не отримував жодних повідомлень про заборгованість. 22.06.2023 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про отримання інформації щодо своєї заборгованості. За результатом розгляду заяви, ГУ ДПС у Полтавській області листом повідомило, що було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт. Перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання продавця магазину ОСОБА_2 . На підставі акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення та протокол про адміністративне правопорушення, які направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 . Пакет документів з податковим повідомленням-рішенням повернувся до податкового органу з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання від Укрпошти. Позивач зазначає, що під час проведення перевірки представники відповідача повідомили продавця ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 зможе надати пояснення в суді, оскільки матеріали про притягнення його до відповідальності будуть розглядатися Решетилівським районним судом Полтавської області. Після 02.12.2021 постановою Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Наголошує, що про наявність відносно нього податкового повідомлення-рішення не був обізнаний.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення до суду протягом встановленого законом строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем оскаржується рішення податкового органу від 28.09.2021.

Даний позов подано до суду 19.09.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Апелянт в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається на те, що 02.06.2023 через працівників Полтавського обласного центру зайнятості дізнався про накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн ГУ ДПС у Полтавській області. Станом на червень 2023 року не отримував жодних повідомлень про заборгованість. 22.06.2023 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про отримання інформації щодо своєї заборгованості. За результатом розгляду заяви, ГУ ДПС у Полтавській області листом повідомило, що було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт. Перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання продавця магазину ОСОБА_2 . На підставі акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення та протокол про адміністративне правопорушення, які направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 . Пакет документів з податковим повідомленням-рішенням повернувся до податкового органу з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання від Укрпошти. Позивач зазначає, що під час проведення перевірки представники відповідача повідомили продавця ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 зможе надати пояснення в суді, оскільки матеріали про притягнення його до відповідальності будуть розглядатися Решетилівським районним судом Полтавської області. Після 02.12.2021 постановою Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Наголошує, що про наявність відносно нього податкового повідомлення-рішення не був обізнаний.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про не врахування судом першої інстанції, що поштове відправлення за штрих-кодом № 150, зазначеним на листі ГУ ДПС у Полтавській області неможливо відстежити на сайті «Укрпошта». Крім того, якість пошти «Укрпошта» в сільській місцевості, де листоноші працюють не на повну ставку та відповідно існує постійний відтік кадрів, сприяє виникненню ситуацій, коли адресати не отримують надіслані ним листи. Також судом не було враховано пояснення продавця ОСОБА_2 , яка була присутня під час проведення перевірки, що жодних листів, повідомлень про надходження рекомендованого поштового відправлення та необхідності його забрати у відділенні АТ «Укрпошта» не надходило за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та відповідно її робочим місцем, а саме: АДРЕСА_1 .

Крім того, апелянт зазначив, що звернувся в межах строку давності, встановленого статтею 102 ПК України.

Так, щодо доводів апелянта про не своєчасну обізнаність про наявність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та не отримання його, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення було надіслано відповідачем на адресу позивача, а саме: АДРЕСА_2 , відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте конверт з податковим повідомленням-рішенням було повернуто податковому органу з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання" 04.11.2021.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З вищенаведених правових положень вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків вважається врученим у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Враховуючи наведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважається врученим позивачу 04.11.2021, тобто у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, і саме з зазначеної дати починає відлік шестимісячний строк звернення до суду з оскарження податкового повідомлення-рішення.

Доводи позивача про те, що він не отримував жодних повідомлень про надходження на його адресу поштової кореспонденції з відділення поштового зв`язку, судом до уваги не приймаються, оскільки будь-яких доказів порушення оператором поштового зв`язку Правил надання послуг поштового зв`язку ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не надано.

При цьому, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 19.09.2023, тобто із пропуском тобто з пропуском, передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Щодо доводів апелянта про необхідність застосування в даному випадку строку давності, встановленого статтею 102 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Разом з тим, зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк, є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є суттєва різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/11673/20 (постанова від 27.01.2022) сформував правовий висновок, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки такі обставини не пов`язані із об`єктивними перешкодами звернення до суду, натомість, викликані пасивною поведінкою позивача щодо з`ясування певних обставин.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не зазначено поважних підстав для поновлення процесуального строку, тому відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку на звернення до суду, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 по справі № 440/13840/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий