Справа № 620/15611/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/15611/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 ( далі також ОСОБА_1 , позивач) до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі також Ріпкинська селищна рада, відповідач) про визнання протиправним та скасування п. 2 рішення Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області п`ятнадцятої сесії восьмого скликання від 20.04.2023 про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення садівництва терміном на 10 років на сформовану земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0041, площею 0,1093 га на території Ріпкинської селищної ради в межах села Даничі.

В обґрунтування позову зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0041 не включена до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах, а тому оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

25.10.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві позов не визнав, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0041 розташована в межах села Даничі Чернігівський район, Ріпкинська об`єднана територіальна громада, є комунальною власністю Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області

27.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 0,1093 для ведення садівництва терміном на 10 років, що розташована в межах села Даничі Чернігівський район, (Ріпкинська об`єднана територіальна громада), (а.с. 6).

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач прийняв рішення від 20.04.2023, в якому зазначив, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0041, площею 0,1093 га на території Ріпкинської селищної ради в межах села Даничі, відповідно до статті 134 Земельного кодексу України передається в користування (оренду) окремими лотами на конкурсних засадах (на земельних торгах).

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Так, процедура продажу земельних ділянок державної та комунальної власності та прав на них на земельних торгах передбачена главою 21 Земельного кодексу України ( далі ЗК України).

Що ж до підстав, якими керувався відповідач відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви, то суд зважає на таке.

Як вже встановлено судом, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стало те, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0041 передається в користування (оренду) окремими лотами на конкурсних засадах (на земельних торгах).

Продаж земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах (статті 134-139 ЗК України).

Згідно вказаних норм можна виділити наступні етапи земельних торгів: добір земельних ділянок для продажу; підготовка лотів до земельних торгів; проведення торгів та встановлення їх результатів; оприлюднення інформації про проведені торги.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 136 ЗК України, проведення земельних торгів щодо земельних ділянок або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: а) виготовлення, погодження та затвердження у встановленому законодавством порядку документації із землеустрою у випадках, визначених цим Кодексом; б) стартова ціна лота; в) строк, інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування нею на земельних торгах, обмеження у використанні земельної ділянки; г) відомості про особу, уповноважену організатором земельних торгів на укладення (підписання) договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги; ґ) проект договору купівлі-продажу, оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки.

Відповідно до частини п`ятої статті 136 ЗК України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Із аналізу вказаних норм слідує, що заборона відчужувати та надавати у користування земельні ділянки розпочинає свою дію з моменту, коли конкретна земельна ділянка або права на неї вже виставлені на земельні торги.

Отже, посилання в оскаржуваному рішенні на те, що земельна ділянка за кадастровим № :01:001:0041 передається в користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), не є самостійною підставою для заборони її відчужувати та надавати у користування (оренду).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №816/2119/16 від 27.01.2020 перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

Відповідно до частини першої статті 136 ЗК України, підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення та затвердження у встановленому законодавством порядку документації із землеустрою (у разі формування земельної ділянки, зміни цільового призначення земельної ділянки та в разі, якщо відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків проведення земельних торгів щодо набуття права оренди земельної ділянки; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим, ніж розмір орендної плати, визначений Податковим кодексом України, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь - не може бути меншим 7 відсотків їх нормативної грошової оцінки; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення дати проведення земельних торгів.

Один лот складається виключно з однієї земельної ділянки або прав на неї (частина друга статті 136 ЗК України).

Отже, з урахуванням викладеного суд доходить висновку, що саме після закінчення етапу із підготовки лоту до торгів та вчинення всіх вище перерахованих дій можна стверджувати, що земельна ділянка виставлена на торги та відповідно діє заборона на відчуження, надання у користування (оренду).

Відповідно до частини першої статті 137 ЗК України, технічні вимоги до підготовки до проведення та проведення земельних торгів, встановлення та оприлюднення їх результатів, визначення розміру, порядку сплати, повернення реєстраційних, гарантійних внесків учасників та винагороди, що сплачується переможцем аукціону оператору електронного майданчика, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Організатор земельних торгів через особистий кабінет публікує в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів, до якого додаються документи та матеріали на лот (документація), що підтверджують виконання вимог, визначених частиною третьою статті 135 і частиною першою статті 136 цього Кодексу.

Логічне тлумачення вищезазначених норм дозволяє дійти висновку, що частина п`ята статті 136 ЗК України може бути застосована як самостійна підстава для відмови у наданні особі дозволу на розробку проекту землеустрою лише у тому разі, якщо земельні ділянки/права на них включені до переліку земельних ділянок, які фактично вже виставлені на земельні торги, тобто знаходяться в активній стадії процедури земельних торгів/аукціону.

У свою чергу відповідач у листі від 11.12.2023 вх № 44591/23 визнає той факт, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:004, площею 0,1093 га на території Ріпкинської селищної ради в межах села Даничі до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону не включена.

Суд звертає увагу на відмінність понять "земельні ділянки/права на них, які виставлені на земельні торги" та "земельні ділянки/права на них, які виставляються на земельні торги".

У першому випадку йдеться про доконаний факт, який свідчить про прийняте організатором торгів рішення запропонувати конкретну земельну ділянку, яка має індивідуальний кадастровий номер, місце розташування, площу, цільове призначення та інші суттєві характеристики для продажу/оренди.

Натомість, у другому випадку йдеться про намір виставити певну земельну ділянку для продажу/оренди у майбутньому у разі оголошення відповідної конкурентної процедури.

З оскаржуваного рішення видно, що відповідач лише має намір передати в майбутньому земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0041 на земельні торги.

У той же час, суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що спірна земельна ділянка виставлена на земельні торги (аукціон).

Зважаючи на це, зазначення, що спірна земельні ділянка передається в користування (оренду) на конкурсних засадах (земельні торги), саме по собі не є підставою для обмеження права позивача на отримання відповідного дозволу на розробку документації із землеустрою, оскільки не свідчить,, що конкретно визначена земельна ділянка дійсно виставлена на земельні торги.

Отже, буквальне та логічне тлумачення змісту частини п`ятої статті 136 ЗК України у її системному зв`язку з іншими нормами, про які суд зазначив вище, дозволяє вважати передчасним висновок відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Крім того, відповідно до частини другої статті 137 ЗК України документація щодо кожного лота розміщується організатором земельних торгів в електронній торговій системі як окремий електронний документ, підписаний організатором або його представником та складений за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України.

Документація щодо кожного лота після визнання торгів такими, що відбулися, передається організатором земельних торгів переможцю торгів.

З огляду на викладене, вся необхідна інформація щодо земельних торгів з продажу земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0041, або прав на неї, в тому числі результати цих торгів, повинна бути опублікована на офіційному веб-сайті Держгеокадастру.

Однак вказана інформація відсутня.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано інших доказів на спростування доводів позивача.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, суд зазначає таке.

На підтвердження надання правничої допомоги позивачем надано: договір від 18.05.2023, ордер адвоката серії СВ № 1066929, квитанцію на суму 5000,00 грн, акт приймання- передачу правових послуг від 16.10.2023.

Відповідач у додаткових поясненнях від 13.11.2023 вважає, що позивачем не надано детального опису робіт (надання послуг), що у свою чергу унеможливлює задоволення цього клопотання.

Згідно з частиною четвертою та п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями частини шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що цей спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині ознайомлення з документами та підготовки позовної заяви до суду.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

За таких обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 2500,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області п`ятнадцятої сесії восьмого скликання від 20.04.2023 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення садівництва терміном на 10 років на сформовану земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0041, площею 0,1093 га на території Ріпкинської селищної ради в межах села Даничі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень), сплачені відповідно до квитанції від 16.10.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області вул. Святомиколаївська, 85,смт Ріпки,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,15000 .

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2023 року.

Суддя І.І. Соломко