Справа № 420/34492/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трудового стажу періодів роботи з 15.07.1981 р. по 04.04.1982 року на заводі Автогенмаш, та з 23.05.1986 року по 01.01.1998 року у ВАТ Одестрансавто;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи у ВАТ Одестрансавто з 23.05.1986 року до 01.01.1998 року, та період роботи на заводі Автогенмаш з 15.07.1981 року до 04.04.1982 року.

зобов?язати Головне управління пенсійного Фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з 30.08.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У поданій позовній заяві позивачем не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього та відповідача електронного кабінету.

Отже, позовна заява оформлена з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Суд зазначає, що способи захисту прав та інтересів позивача у публічно-правовому спорі визначені у частині першій статті 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Так, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 826/16958/17.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, зокрема, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трудового стажу періодів роботи з 15.07.1981 р. по 04.04.1982 року на заводі Автогенмаш, та з 23.05.1986 року по 01.01.1998 року у ВАТ Одестрансавто та зобов?язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи у ВАТ Одестрансавто з 23.05.1986 року до 01.01.1998 року, та період роботи на заводі Автогенмаш з 15.07.1981 року до 04.04.1982 року.

При цьому, в позовній заяві позивач зазначає, що 13.09.2023 року він отримав від органу ПФУ протокол №93 від 30.08.2023 року про те, що у нього відсутнє право на пенсію.

З викладеного вбачається, що відмова у призначенні пенсії виражена у протоколі №93 від 30.08.2023 року.

Між тим, визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу періодів роботи не призведе до поновлення порушених прав позивача, адже допоки індивідуальний акт чи окремі його положення не визнано протиправними та не скасовано, він вважається чинним.

Тобто, з прохальної частини позовної заяви слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги є не коректними, що в свою чергу свідчить про недотримання позивачем вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у зв`язку з чим позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити позовні вимоги шляхом викладення позовної заяви (її прохальної частини) в новій редакції.

Відповідно до чч. 2, 4, 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 94, 161 КАС України, докази, додані до позовної заяви, не засвідчені позивачем.

Також позивачем не зазначено інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, як того вимагає п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 4-5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддя зазначає, що до позовної заяви позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, у позовній заяві зазначено, що 23.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України в Одеській області у Суворовському районі з заявою про призначення пенсії за віком. При цьому, саму заяву позивач до суду не надав.

Також позивач зазначає, що йому відмовлено у призначенні пенсії з підстав наявності у трудовій книжці неточностей в частині назви підприємства, на яке позивача прийнято на роботу та з якого звільнено.

Між тим, доказів на підтвердження вказаного до позовної заяви не додано.

Суд зазначає, що до позовної заяви додано протокол №93 від 30.08.2023 року. Проте, даний протокол не містить інформації, завдяки якій можна було б ідентифікувати, які саме періоди роботи не зараховані до стажу роботи позивача та причини, за яких ці періоди не було зараховано до стажу.

Жодної іншої інформації, яка б належним чином підтверджувала обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги до суду не надано.

При цьому суд зазначає, що обов`язок надання доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, покладається саме на позивача, що передбачено положеннями ч. 4 ст. 161 КАС України.

Зазначена норма спрямована на те, щоб не допускати тривалі долучення доказів під час розгляду справи разом з додатковими поясненнями. Також ця вимога створена з метою забезпечення процесуальної економії та уникнення затягування розгляду справи. Винятком із цього правила є випадки, коли особа обґрунтує неможливість подання доказів у вказаний строк з причин, що від неї не залежали.

При цьому на стадії відкриття провадження суд не надає оцінку самим доказам, а перевіряє позовну заяву та додані до неї докази на відповідність положенням ст.ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та повідомляє, що недоліки адміністративного позову необхідного усунути шляхом:

- надання позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 160 КАС України, а саме із зазначенням у позові відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету представника позивача, відомостей щодо місцезнаходження оригіналів письмових доказів, доданих до позовної заяви, а також викладенням позовної заяви (її прохальної частини) в новій редакції;

- надання належним чином оформлених та засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви;

- надання до суду доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, а саме, щодо підстав відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, що є спірними в межах даного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук