Справа № 578/1805/23
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ухвала

Іменем України

20 грудня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/1805/23

провадження № 2-а/578/11/23

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР Алевтина Іванівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , інспектора ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ЯКОВЕНКА Руслана Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

установив:

18.12.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , інспектора ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ЯКОВЕНКА Руслана Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 20.11.2023 серії ЕАТ № 8176355, винесену інспектором ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Яковенко Русланом Володимировичем стосовно нього за порушення п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також КУпАП/ у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн за те, що 20.11.2023 о 13:40 год. в селищі Краснопілля на автодорозі Т-1918 він керував автомобілем ЗАЗ TF698 К ДНЗ НОМЕР_1 без номерного знаку, що зафіксовано на портвеб камеру номер 111302994.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 КАС, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем позов пред`явлено до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції та інспектора ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ЯКОВЕНКА Руслана Володимировича.

Разом з тим, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові КАС ВС від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України /даплі по тексту також КАС/, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 222 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, тому належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.

З наведеної норми випливає, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи, а тому відповідач інспектор ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ЯКОВЕНКО Руслан Володимирович, який є посадовою особою вказаного органу, є неналежним відповідачем по справі.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

Належним відповідачем у цій справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, є Головне управління Національної поліції в Сумській області, оскільки ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області є територіальним підрозділом Головного управління Національної поліції в Сумській області, а Головне управління Національної поліції в Сумській області є територіальним підрозділом Національної поліції.

Відповідно до чч. 3, 4 статті 48 КАС, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

З огляду на викладене, позивачу потрібно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви з усунутими недоліками та надання їх копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Крім цього позивач просить поновити строк для оскарження постанови, посилаючись на те, що він хворів, є особою з інвалідністю 2 групи, ліквідатором 1 категорії на ЧАЕС, тому не міг своєчасно оскаржити цю постанову. Викладені обставини підтверджує довідкою з мед закладу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з вимогами частини першої статті 122 КАС, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до частини другої статті 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Статтею 161 КАС, визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами".

Пр цьому суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 118 КАС процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Відповідно до статті 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки ЄСПЛ є джерелом права.

У рішенні від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Великої Британії" Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Отже, суд звертає увагу на те, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Позивач в позовній заяві просить поновити строк звернення до суду, та зазначає, що він хворів, є особою з інвалідністю 2 групи, ліквідатором 1 категорії на ЧАЕС, тому не міг своєчасно оскаржити цю постанову. Викладені обставини підтверджує довідкою з мед закладу.

Однак такі підстави суд не вважає поважними причинами пропуску строку на звернення до суду, з урахуванням того, що оскаржувана постанова була винесена поліцейським 20.11.2023 і була надіслана особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом вих. № 11167 від 22.11.2023. І саме з дня отримання постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу мало б бути відомо про винесену оскаржувану постанову. У клопотанні про поновлення строку на оскарження така інформація не зазначена і жодних доказів про дату отримання постанови, що оскаржується, позивач не надав. Наявний у додатках до адміністративного позову поштовий конверт, адресований на ім`я ОСОБА_2 , свідчить про надіслання останньому постанови про накладення адміністративного стягнення, про що і зазначено у самій постанові, проте, поштовий конверт висновків суду не спростовує.

До того ж позивач зазначає про довідку з мед закладу, якою є наявна в матеріалах адміністративного позову Виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 5169. За змістом цієї Виписки ОСОБА_2 , 1956 р. н., знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні СОСДРЗН з 08.12.23 по 18.12.23.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС, її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись стст. 160,161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , інспектора ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ЯКОВЕНКА Руслана Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали шляхом приведення адміністративного позову у відповідність до вимог стст.160, 161 КАС, подавши до суду :

- вказати підстави для поновлення пропущеного строку та надати докази поважності такого пропуску;

- уточнити склад осіб, які беруть участь у справі, а саме вирішити питання щодо залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача) - Головне управління Національної поліції в Сумській області, надати копії позовної заяви з додатками для всіх відповідачів.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя А. І. КОСАР