Справа № 560/4051/21
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4051/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

18 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (ГУ ПФУ в Хмельницькій області) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 04.03.2021 № 1604/03-16 щодо відмови у призначенні пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату з 23.02.2021 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Хмельницького ОЦЗ від 11.02.2021 №22-07/567 та 22-07/568.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, постановою Верховного Суду від 17 січня 2023 року скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2022, справу №560/4051/21 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому,Верховний Суд зазначив про те, що ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд свої висновки не обґрунтували посиланням на докази. Зокрема, поза увагою судів залишилась трудова книжка позивача, копія якої наявна в матеріалах справи. Судами не надано оцінку обставинам, на якій посаді позивач працювала перед зверненням до відповідача, у якому органі тощо.

Відтак, під час нового розгляду судам необхідно надати належну оцінку доводам позивача щодо її твердження про те, що перед звернення із зазначеною заявою до Пенсійного органу вона працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, що відповідно дає їй право на пенсію згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, а саме: проаналізувати наявні у справі докази, за необхідності - витребувати нові, та прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням додатково встановлених обставин та релевантної практики Верховного Суду в подібних правовідносинах (зокрема, правової позиції, висловленої у зразковій справі №822/524/18).

За результатами нового розгляду справи, Хмельницьким окружним адміністративним судом 14 липня 2023 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та з 18.10.2018 отримує пенсію по інвалідності (довідка МСЕК серії АВ №1105283 від 18.10.2018) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 19.02.1987 позивачка:

-24.11.1994 прийнята на посаду бухгалтера ІІ категорії в Білогірський райцентр зайнятості, прийняла присягу державного службовця та присвоєний 14 ранг державного службовця;

- 29.11.1996 присвоєний 13 ранг державного службовця;

- 02.08.1999 призначена на посаду головного бухгалтера Білогірського райцентру зайнятості;

- 01.08.2000 присвоєний 12 ранг державного службовця;

- 15.03.2001 у зв`язку із реорганізацією структури, змінами функцій підрозділів призначена на посаду начальника відділу фінансів та бухгалтерського обліку - гол. бухг. за стажуванням;

- 02.08.2002 присвоєний 11 ранг державного службовця;

- 01.12.2004 переведена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку - головного бухгалтера;

- 02.03.2015 проходження державної служби припинено у зв`язку з втратою чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 № 410-р "Про віднесення посад працівників державної служби зайнятості до відповідних категорій посад державних службовців" та набранням чинності наказу Мінсоцполітики від 16.12.2014 № 1043 "Про умови оплати праці працівників державної служби зайнятості", наказу Державного центру зайнятості від 19.02.2015 №20 "Про зміни в організації праці, істотних умов праці в державній службі зайнятості", наказу обласного центру зайнятості від 10.02.2015 №3-ф "Про затвердження структур та штатних розписів районних, міськрайонних, міських центрів зайнятості та введенням їх в дію" та продовжує працювати на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку - головного бухгалтера Білогірського районного центру зайнятості;

- 04.06.2018 Білогірський районний центр зайнятості реорганізований шляхом приєднання до Хмельницького обласного центру зайнятості та створена Білогірська районна філія Хмельницького обласного центру зайнятості з 04.06.2018;

- 06.08.2018 переведена на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Білогірської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості де працювала по день подання заяви до пенсійного органу.

Так, 23.02.2021 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.02.2021 №22-07/567 та 22-07/568.

Рішенням від 04.03.2021 ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовило у переведенні з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки зазначеним Законом не передбачено призначення даного виду пенсії.

Листом від 24.03.2021 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Так, з 24.03.2015 проходження державної служби позивачем припинено у зв`язку з втратою чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №410-р "Про віднесення посад працівників державної служби зайнятості до відповідних категорій посад державних службовців" та набранням чинності наказу Мінсоцполітики від 16.12.2014 № 1043 "Про умови оплати праці працівників державної служби зайнятості", наказу Державного центру зайнятості від 19.02.2015 №20 "Про зміни в організації праці, істотних умов праці в державній службі зайнятості".

Тобто, в даному випадку, позивач, звертаючись до пенсійного органу з відповідною заявою, що мало місце 23.02.2021, не перебувала на посаді, яка відноситься до посад державної служби.

Також, матеріалами справи підтверджується, що для звернення до пенсійного органу з заявою про переведення на пенсію по інвалідності за іншим законом слугував факт встановлення позивачці ІІ групи інвалідності з 18.10.2018 року.

При цьому, саме з 18.10.2018 року позивач отримує пенсію по інвалідності по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, позивач не була визнана особою з інвалідністю ІІ групи у період її перебування на державній службі, а також безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії не працювала на посаді державного службовця, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога останньої щодо переведення її на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ суперечить правовій нормі, встановленій частиною 9 статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому, доказів в спростування вказаного факту позивачем не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачка не має права на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Таким чином, рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 04.03.2021 № 1604/03-16 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Як наслідок, відсутні і підстави для зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату з 23.02.2021 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.