Справа № 344/17329/23
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/201/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бабій О.М.,

секретаря Волощук Є.Ю.

за участі представника позивача Фединяка Р.В., представника відповідача Сліпенка С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу в режимі відео конференції в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Держмитслужби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0990/20900/23 від 31 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці Держмитслужби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0990/20900/23 від 31 серпня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Львівської митниці 31 серпня 2023 року його визнано винним у порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного Кодексу України (надалі МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості товару 117 428 грн. 40 копійок.

Вважає, що посадовою особою, яка прийняла рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не було повно та належно досліджено всіх обставин справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Дії позивача кваліфіковано за ч. 2 ст. 471 МК України, яка встановлює відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. Товар було вилучено. При визначенні покарання та розміру штрафу митниця керувалася висновком від 18.08.2023, згідно якого вартість вилученого товару становить 391 428 грн.

З вказаною постановою та вартістю товарів позивач не погоджується, оскільки вартість китайського одягу не перевищує 500 євро, що підтверджується чеком від 27.07.2023, тому одяг декларуванню не підлягав. Крім того, позивач усно повідомив працівників митниці про наявність такого одягу, він усно заявляв про декларування 45 кг одягу вживаного. Працівник митниці повинен був надати позивачу можливість заповнити письмову митну декларацію, а також мав прав вимагати її подання, що не було зроблено. У протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення. Позивач не мав наміру вчиняти будь які порушення, в його діях відсутні склад адміністративного правопорушення.

16 жовтня 2023 року через систему Електронний суд від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які переміщувались ним через митний кодон України. Особисті речі та товари, що не перевищували неоподатковану норму для громадян, було повернуто позивачу. Позивач переміщувався через митний кодон України смугою руху «червоний коридор» та ним було заповнено митну декларацію для письмового декларування товарів де він вказав «одяг б/в 45 кг». Під час проведення митного огляду транспортного засобу, в його багажному відділенні (без ознак приховування) був виявлений інший товар, про наявність цього товару позивач в процесі декларування та усного опитування не заявив та в письмових поясненнях вказав, що забув його вказати. Щодо вартості товару, то надані позивачем роздруківки, що не перекладені українською мовою, не містять будь яких печаток чи підписів та не дають можливості ідентифікувати перелічені в ній товари як такі, що вилучені у позивача.

02 листопада 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, де вказано що із протоколу не вбачається в чому полягало правопорушення, якими діями позивача воно вчинено та якими доказами підтверджується.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечив з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 471 Митного Кодексу України.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил № 090/20900/23 від 31.07.2023 - 31 липня 2023 року, близько 17 годин 40 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким в якості водія слідував громадянин ОСОБА_1 . До митного оформлення вказаний громадянин подав митну декларацію для письмового декларування товарів де вказав: «Одяг б/в 45 кг». Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 549», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в його багажному відділені (без ознак приховування) був виявлений товар, а саме: - штани джинсові нові ТМ «Miss BonBon», артикул H2177 - 5 штук; штани джинсові нові ТМ «Miss BonBon», артикул HA1807 - 5 штук; штани джинсові нові ТМ «Miss BonBon», артикул H1798 - 11 штук; кофти жіночі ТМ «Katelina», артикул KK368 5 штук; кофти жіночі ТМ «Dolce&Trendy» артикул DG56479AB 5 штук; сумки жіночі ТМ «Emetrenta» артикул RZ01 11 штук; кофти жіночі ТМ «Kelberec», артикул 5757 108 штук; безрукавки жіночі ТМ «Mitno» артикул Z2920 70 штук; безрукавки жіночі ТМ «Ewinker», артикул 6002 30 штук; безрукавки жіночі ТМ «Bluedeise», артикул 81239 90 штук; безрукавки жіночі ТМ «W-Collection» артикул YP22002 43 штуки. Про наявність цього товару громадянин ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, тобто порушив ст. 257 МК України (а.с.79-83).

Відповідно до ч. 1 ст. 374 Митного кодексу України визначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 Митного кодексу України встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 4 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті (сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг.), але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення.

Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно зі ст. 366 Митного кодексу України двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Про наявність виявлених під час митного огляду товарів гр. ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив, у митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності не вказав. Достовірність відомостей, вказаних у цих деклараціях громадянин засвідчив своїм підписом, що підтверджується копією митної декларації, яка ним подана 31.07.2023 (а.с.87-89).

Таким чином, гр. ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України про товари, які переміщувалися ним через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 статті 471Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 від 31.07.2023 товар, який він переміщував йому дали перевезти через кордон та він забув його вказати при декларуванні (а.с.90).

Частиною 1 ст. 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого товар тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил та передано на склад Львівської митниці (а.с.94).

Позивач стверджує, що йому не було надано для заповнення митну декларацію.

Такі твердження позивача є не зовсім обґрунтованими з огляду на те, що позивач переміщувався через митний кордон України смугою руху «червоний коридор» та ним заповнено митну декларацію для письмового декларування товарів де він вказав: «Одяг б/в 45 кг».

Під час проведення митного огляду транспортного засобу, в його багажному відділені (без ознак приховування) був виявлений товар.

Про наявність цього товару громадянин ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, доказів протилежного суду не надано.

Зазначене знаходить підтвердження в таких доказах як митна декларація, акт огляду товарів від 31.07.2023, протокол про порушення митних правил, пояснення позивача.

Отже, працівниками митниці правомірно було складено протокол про порушення митних правил позивачем.

Позивач також не погоджується із висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень, який наявний в матеріалах справи.

Нормами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Прямо зобов`язуючими нормами права щодо провадження у справах про порушення митних правил, визначеними частиною другою статті 515 МК України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (тобто Державної митної служби України), його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Отже, висновок від 18.08.2023 № - 0671 складений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом.

На підтвердження своїх слів про те, що вартість товару не перевищує 500євро позивач надає копії квитанцій.

Але, надані позивачем квитанції, роздруківки, що не перекладена українською мовою, не містять будь-яких підписів чи печаток, як «Клієнт» у них зазначена третя особа (не позивач) такі відомості не надають можливості ідентифікувати перелічені в ній товари як такі, що вилучені протоколом про порушення митних правил у позивача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дослідивши представлені наявні докази, вважає, що притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил відбулось із належним з`ясуванням обставин справи, порушення митним органом процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, а тому постанову в справі про порушення митних правил № 0990/20900/23 від 31 серпня 2023 року слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі наведеного та ст. ст. 264, 266, 357, 366, 471, 515, 516 Митного кодексу України, ст. ст. 9, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Держмитслужби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0990/20900/23 від 31 серпня 2023 року відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 19 грудня 2023 року.

Суддя Бабій О.М.