Справа № 200/2633/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року справа №200/2633/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 29 серпня 2023 року) у справі № 200/2633/23 (суддя в І інстанції Чучко В.М.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Метінвест Покровськвугілля» звернулось до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 листопада 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено Акт №341096 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено, що «автомобільний перевізник ПРАТ « Метінвест Покровськвугілля» порушив ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 105,69%, а також відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року, на підставі порушення пункту 22.5 ПДР затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (згідно акту проведення перевірки від 10.11.2022 №341096), відповідальність за яке передбачена абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 51000,00 грн. Позивач вважає, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року є протиправною та винесеною з порушенням вимог законодавства, оскільки адміністративно-господарський штраф, передбачений абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються до автомобільних перевізників, однак ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, так як транспортний засіб не належить ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» і не перебував в користуванні, а перевезення вантажу здійснювалось фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , який на підставі договору №3624УС від 01.02.2022 надавав для ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» транспортні послуги з перевезення, про що було повідомлено відповідача. Тому підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, передбаченого ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті відносно приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля».

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж інші документи, передбачені законодавством.

Зазначає, що товарно-транспортна накладна № 014454 від 10.11.2022 відповідала усім вимогам законодавства.

Крім того, водієм не було надано документів (повідомлено) інспекторам Укратрансбезпеки про іншу відмінну від позивача, особу, яка була автомобільним перевізником, останній погодився із встановленим правопорушенням і змістом акту № 341095 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.11.2022.

Апелянт наголошує, що висновок місцевого суду про відсутність у Відповідача достатніх повноважень для перевірки наданого договору про надання послуг на факт його реальності зроблений без урахування усіх доказів у справі, оскільки позивачем належним чином не підтверджено здійснення такої господарської операції, що свідчить про відсутність такого факту та, як наслідок, неможливість встановлення іншої від позивача, особи, яка була автомобільним перевізником.

Відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ПАТ «Метінвест Покровськвугілля», зареєстроване за кодом , місцезнаходження: 85300, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 31.

10 листопада 2022 року на підставі графіку проведення перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 07.11.2022 до 13.11.2022, направлення від 04.11.2022 № 014490, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку транспортного засобу SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 .

За результатами перевірки 10.11.2022 було складено Акт № 341096 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено, що транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 належить АТКБ «Приватбанк», згідно товарно-транспортної накладної від 10.11.2022 № 014454 автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ».

Так, Актом № 341096 встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 105,69%, а також відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за які передбачена абз.17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - встановлено законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, абз.3 ч. 1 ст. 60 перевізник вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з акту №0016555 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.11.2022, загальна маса транспортного засобу разом з причепом та вантажем становила 46,175 т при нормативно допустимому 26 т; навантаження на першу одиночну вісь транспортного засобу становить 9,150 т при нормативно допустимому 11,5 т; навантаження на здвоєну вісь становить 37,027 т при нормі 18 т.

Листом від 08.05.2023 року № 32524/38/24-23 Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті повідомив позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 341096 від 10 листопада 2022 року, яке відбудеться 23 травня 2023 року.

17 травня 2023 року листом № 08/08-111 позивач повідомив Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті, що Приватне акціонерне товариство «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» не є особою, яка порушила законодавство про автомобільний транспорт, оскільки не надавав послуг з перевезення вантажів та не був перевізником вантажу 10.11.2022 в вантажному транспортному засобі SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб належать ФОП ОСОБА_1 , який на підставі договору №3624УС від 16.02.2022 надавав транспортні послуги з перевезення ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ». Водій ОСОБА_2 , який керував вантажним транспортним засобом SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був працівником ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ». Перевезення здійснювалось на підставі заявки, виданої ФОП ОСОБА_1 . Інформація в товаро-транспортній накладній № 014454 від 10.11.2022, що вантажоперевізником є ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» є помилковою, запис був здійснений вантажовідправником ПРАТ «Петриківський рибгосп», фактично вантажоперевізником був ФОП ОСОБА_1 . Крім того, у вказаному листі позивач звернув увагу на пропуск строків для застосування санкцій відносно нього та повідомив про неможливість з`явитись 23.05.2023 до відповідача у зв`язку з веденням бойових дій на території Донецької та Харківської областей.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вказаний лист з додатками був отриманий адресатом 22 травня 2023 року.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» допустило порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (згідно акту проведення перевірки від 10.11.2022 №341096), відповідальність за яке передбачена абз.17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі чого на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000,00 грн.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Як слідує з частини десятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

За текстом статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно статті 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

На підставі частини першої статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

За частиною другою статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За текстом частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

За пунктом 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктами 3.1-3.5 пункту 3 Правил перевезення вантажів договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1.

За підпунктами 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Спірним у цій справі є питання правомірності стягнення саме з позивача адміністративно-господарських санкцій та визначення позивача перевізником.

Так, суд зазначає, що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Одночасно, слід звернути увагу, що перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 цього Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

На підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Як встановлено судами, 01 лютого 2022 року (16 лютого 2022 року технічна помилка в даті Договору, яка пізніше була виправлена сторонами, як зазначив позивач у відповіді на відзив) між Приватним акціонерним товариством «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 3624УС про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Перевезення вантажу 10 листопада 2022 року здійснювалось на підставі заявки № 876 від 08.11.2022, в якій значиться, зокрема, транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з листом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 10 листопада 2022 року послуги щодо перевезення вантажу надавались, зокрема, ОСОБА_2 , який працював на підставі договору надання послуг водія №04/08 від 04.08.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Крім цього, в акті 341096 від 10.11.2022 зазначено, що транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , належить АТКБ «Приватбанк».

В підтвердження виконання вказаного договору №3624УС про надання послуг позивачем надані: акт №ОУ-0000026 здачі-прийому виконаних робіт (послуг) від 20.11.2022; реєстр талонів замовника №1 за період 10.11.2022 по 20.11.2022; рахунок №СФ-0000026 від 20.11.2022; податкова накладна №26 від 20.11.2022 та квитанція № від 05.12.2022 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; платіжна інструкція №745676 від 29.11.2022.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є автомобільним перевізником в розумінні Закону № 2344, а не позивач, як помилково вважає представник Державної служби України з безпеки на транспорті.

Посилання відповідача на відсутність доказів виконання договірних зобов`язань за договором № 3624УС про надання послуг (рахунки, акт приймання-передавання послуг, платіжні інструкції, відображення в податковій звітності тощо) від 16.02.2022, що свідчить про сумнівність такого договору, суд вважає помилковим, адже по-перше, Державна служба України з безпеки на транспорті не є тим органом, який наділений повноваженнями перевіряти реальність господарської операції. Крім того, позивачем до суду було надано первинні документи, що підтверджують факт здійснення господарських відносин.

Щодо того, що у товаро-транспортній накладній № 014454 від 10.11.2022 автомобільним перевізником зазначено ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», слід зазначити, що відповідальність за оформлення товарно-транспортної накладної, зокрема, зазначення обов`язкових реквізитів, в тому числі щодо перевізника, несе саме вантажовідправник, а тому позивач не може нести відповідальності за її неналежне оформлення.

Також варто звернути увагу, що матеріалами справи підтверджено, що лист від 17 травня 2023 року № 08/08-111 з додатками: копією договору № 3624УС від 16.02.2022, заявки та лист ФОП ОСОБА_1 , були отримані відповідачем 22.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому вказані докази мали бути взяті до уваги про розгляді справи.

Так, у постанові від 22.02.2023 по справі № 240/22448/20 Верховний Суд зазначив, що під час габаритно-вагового контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф відповідно до статті 60 Закону № 2344-III накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не в повній мірі досліджено обставини справи та винесено постанову щодо неналежного суб`єкта.

Щодо порушення відповідачем строків розгляду справи.

Так, зі змісту статті 250 Господарського кодексу України висновується, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження.

Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у вказаній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

У справі, що розглядається, акт проведення перевірки складено 10 листопада 2022 року, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 23 травня 2023 року.

Наведене свідчить, що територіальний орган Укртрансбезпеки, фактично порушивши строк розгляду справи, передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567, застосував до позивача адміністративно-господарські санкції поза строком, який встановлений статтею 250 ГК України.

Варто зауважити, що вказані строки мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується щодо строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф поза межами шестимісячного строку, передбаченого статтею 250 ГК України (строк сплинув 10 травня 2023 року).

Також варто зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжений подальшими Указами Президента України.

Утім, слід зазначити, що відповідачем порушено як двомісячний строк, який встановлено для розгляду справи, так і шестимісячний строк, який встановлено для притягнення особи до відповідальності.

Зважаючи на вищевказане, спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, прийнята Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, є протиправною та підлягає скасуванню, адже прийнята щодо неналежного суб`єкта та понад строк, який встановлений законодавством.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі № 200/2633/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 19 грудня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук