Справа № 320/4812/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року справа № 320/4812/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Клименка В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю сторін:

представника позивача - Гуменюк Д.В.,

представника відповідача - Захарченко В.Ф.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДІНГ» (далі - позивач, ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ») з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, контролюючий орган, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП), в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову (т.1, а.с.101-104) позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2023 № 000/7/0401 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.04.2023), прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП на підставі Акта від 20.09.2022 № 302/32-00-04-04-01-24-42751799 «Про результати камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» (код в ) за лютий-травень 2022 року».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу необхідно було надати докази отримання рішення ДПС України від 04.01.2023 № 270/6/99-00-06-01-02-06, прийнятого за результатами адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення-рішення від 19.10.2022 N 269/32-00-04-04-01-29-42751799, та заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

15.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2023 від представника позивача одержано заяву про усунення недоліків, в якій позивач просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 19.04.2023.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 12 498 729,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 3 124 682,27 грн. у зв`язку із висновками контролюючого органу про неправомірність включення позивачем до складу податкового кредиту у декларації за лютий - травень 2022 року: по не зареєстрованим податковим накладним за лютий - квітень 2022 року, та по податковим накладним, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених строків, передбачених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки суми ПДВ за березень-травень 2022 року були правомірно включені TOB «Д.ТРЕЙДІНГ» до складу податкового кредиту на підставі наявних первинних (розрахункових) документів у відповідності до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, який передбачає, що підставою для формування платником податків податкового кредиту за звітні періоди лютий-травень 2022 року є первинні (розрахункові) документи, складені (отримані) за операціями з придбання товарів/послуг.

Щодо посилання контролюючого органу на підпункт 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то позивач зазначає, що даний пункт встановлює для постачальників обов`язок забезпечити реєстрацію податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені підпунктом 69.1, а для покупців обов`язок уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, який може бути підтверджений не лише первинними документами, а й частково зареєстрованими податковими накладними /розрахунками коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому даний підпункт не передбачає обов`язку для покупців здійснювати коригування податкового кредиту у разі не реєстрації постачальниками податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, позивач звертає увагу, що навіть при наявності юридичної колізії між підпунктом 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 та пунктом 32-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, то такі протиріччя мають тлумачитися на користь платника податків з огляду на принцип презумпції правомірності рішень платника податку, згідно з пунктом 56.21 статті 56 ПК України.

Також, позивачем вказано, що здійснюючи камеральну перевірку з 14.09.2022 до 20.09.2022, контролюючим органом безпідставно зроблено передчасні висновки про порушення строків реєстрації податкових накладних /розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки на момент проведення камеральної перевірки дані строки не було порушено платниками ПДВ.

09.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначивши при цьому, що чинним законодавством чітко визначено, що платники податків мали право сформувати податковий кредит за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів /послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та /або розрахунки коригування до них, платники податку, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, за умови приведення у відповідність податковий кредит, з урахуванням даних податкових накладних та /або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. В порушення підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України підприємством ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» не приведено у відповідність податковий кредит, задекларований платником в деклараціях за березень травень 2022 року. Таким чином, на порушення пункту 201.10 статті 201, пункту 200.4 статті 200, пункту 198.6 статті 198 та підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» неправомірно віднесено до складу податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість: суми ПДВ по не зареєстрованим податковим накладним за лютий-квітень 2022 року на загальну суму 12 051 534,00 грн.; суми ПДВ по податковим накладним зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених строків, передбачених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за травень 2022 року у розмірі 447 195,36 грн.

21.07.2023 до суду представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де ним зазначено про те, що пункт 32-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не містить додаткових умов для включення в періодах лютий-травень 2022 року до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду сум ПДВ, сплачених (нарахованих) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач, який на підставі пункту 32-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у податкових деклараціях з ПДВ за березень-травень 2022 року відобразив суми податкового кредиту, не повинен нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами-постачальниками на яких покладено обов`язок забезпечити в наступному реєстрацію податкових накладних /розрахунків коригування в ЄРПН.

Крім того, позивач звертає увагу, що відповідачем в Акті перевірки не досліджувалось питання наявності чи відсутності у контрагентів позивача можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки в контексті положень підпунктів 69.1 та 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. На момент проведення камеральної перевірки не існувало факту порушення строків реєстрації податкових накладних /розрахунків коригувань в ЄРПН зі сторони постачальників. Відповідно висновки Акта перевірки є неповними, необ`єктивними та не можуть бути підставою для винесення оскаржуваного ППР.

28.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, де контролюючим органом зазначається, що для платників податків встановлені додаткові умови формування податкового кредиту з податку на додану вартість за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, на підставі первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг, а саме приведення податкового кредит у відповідність після 15.07.2023 року, відповідно до зареєстрованих податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. В порушення підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підприємством ТОВ «Д.Трейдінг» не приведено у відповідність податковий кредит, задекларований платником в деклараціях за березень-травень 2022 року.

Також, на думку контролюючого органу, норми пункту 32-2 підрозділу 2 та підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не містять ознак неоднозначного трактування прав та обов`язків платників податків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.10.2023.

В судовому засіданні 20.10.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позовну заяву задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2023 у судовому засіданні оголошено перерву перед судовими дебатами до 24.11.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДІНГ» є юридичною особою, яка перебуває на обліку як платник податку на додану вартість у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з ВПП.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП провело камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» (код в ) за лютий-травень 2022 року, за результатами якої складено акт від 20.09.2022 № 302/32-00-04-04-01-24-42751799 (т.1, а.с.11-15).

Згідно з висновком акту перевірки, камеральною перевіркою встановлено порушення пункту 201.10 статті 201, пункту 200.4 статті 200, пункту 198.6 статті 198 та підпункту 69.1, підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 12 523 265 грн. по деклараціях: за квітень 2022 року на суму 12 076 069, 00 гривень; за травень 2022 року на суму 447 195, 00 гривень.

Зокрема, у акті камеральної перевірки зазначено, що TOB «Д.ТРЕЙДІНГ» до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за лютий-травень 2022 року включено суми ПДВ:

1. по не зареєстрованим податковим накладним за лютий - квітень 2022 року на загальну суму 12 076 069, 23 грн. в т.ч.: за лютий 2022 року (за операціями з постачальником АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО») у розмірі 3 057, 11 грн.; за березень 2022 року (за операціями з постачальниками з АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО», ДП «ЛЬВІВВУГІЛЛЯ», ТОВ «СПЕЦТОРГ ТРЕЙД») у розмірі 5 247 410,39 грн.; за квітень 2022 року (за операціями з постачальниками з АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО», ДП «ЛЬВІВВУГІЛЛЯ», ТОВ «САЛВІ ФОР БІЗНЕС») у розмірі 6 825 601, 73 грн.;

2. по податковим накладним, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених строків, передбачених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України за травень 2022 року (за операціями з постачальником ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ») у розмірі 447 195, 36 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.10.2022 № 269/32-00-04-04-01-29-42751799, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за кодом платежу 30 14060100 на 15 654 080, 00 грн., у т.ч.: 12 523 264, 00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 3 130 816, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.16-17).

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, та із винесеним податковим повідомленням-рішенням, керуючись пунктом 56.2 статті 56 ПК України, позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 07.11.2022 про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.10.2022 № 269/32-00-04-04-01-29-42751799, за результатами розгляду якої Державна податкова служба України дійшла висновку, що висновки акта перевірки про неправомірність формування податкового кредиту при відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН від АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» на суму ПДВ 24 534,92 грн., є передчасними, не забезпечені належною доказовою базою, а отже, підлягають скасуванню.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 04.01.2023 № 270/6/99-00-06-01-02-06 скаргу ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» задоволено частково; податкове повідомлення-рішення від 19.10.2022 № 269/32-00-04-04-01-29-42751799 скасовано в частині завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 24 534,92 грн. та у відповідній частині штрафну санкцію; в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі зазначеного рішення ДПС відповідачем винесено нове податкове повідомлення-рішення від 09.01.2023 № 000/7/0401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за кодом платежу 30 14060100 на 15 623 411, 35 грн., у т.ч.: 12 498 729, 00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 3 124 682, 27 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.106-107).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДІНГ» не погоджується з висновками контролюючого органу, наведеними в акті перевірки, та відповідно вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.01.2023 № 000/7/0401 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

В підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України зазначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Зі змісту підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України слідує, що об`єктом оподаткування ПДВ, серед іншого, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташовано на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Аналіз вищезазначених приписів податкового законодавства свідчить, що за загальним правилом не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних; відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Разом з тим, з матеріалів даної справи слідує, що спірні правовідносини виникли в умовах правового режиму воєнного стану.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану».

15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120), який набув чинності 17.03.2022, та відповідно до якого підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено новими нормами, зокрема, пунктом 32-2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, платники податку за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, включають до складу податкового кредиту звітного періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

12.05.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану (далі Закон № 2260), який набув чинності 27 травня 2022 року, та відповідно до якого були внесені зміни до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Відповідно до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону № 2260, тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:

включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналіз зазначених вище норм законодавства у сукупності дає підстави для висновку про наявність у платників ПДВ права включати до складу податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2022 року суми ПДВ, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» надало до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП податкові декларації з ПДВ від 30.03.2022 за лютий 2022 року із всіма додатками та квитанцією № 2 до неї, від 21.04.2022 за березень 2022 року із всіма додатками та квитанцією № 2 до неї, від 20.05.2022 за квітень 2022 року із всіма додатками та квитанцією № 2 до неї, від 29.06.2022 за травень 2022 року із всіма додатками та квитанцією № 2 до неї.

В зазначених податкових деклараціях з ПДВ позивач до складу податкового кредиту включив, зокрема, суми ПДВ: за березень 2022 року у розмірі 4 898 363, 64 грн. - за операціями з постачальником ДП «ЛЬВІВВУГІЛЛЯ» (32323256); за березень 2022 року у розмірі 332 229, 67 грн. - за операціями з постачальником ТОВ «СПЕЦТОРГ ТРЕЙД» (40465034); за квітень 2022 року у розмірі 6 794 111, 00 грн. - за операціями з постачальником ДП «ЛЬВІВВУГІЛЛЯ» (32323256); за квітень 2022 року у розмірі 26 830, 00 грн. - за операціями з постачальником ТОВ «САЛВІ ФОР БІЗНЕС» (44417089); за травень 2022 року у розмірі 447 195, 36 грн. - за операціями з постачальником ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ» (00130659).

ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» на підтвердження правомірності формування податкового кредиту надано первинну (розрахункову) та договірну документацію, а саме:

- за березень та квітень 2022 року за операціями з постачальником ДП «ЛЬВІВВУГІЛЛЯ» позивачем надані копії: договору поставки вугілля № 1-1-2021/015 від 23.02.2021; актів приймання-передачі вугільної продукції № 18 від 07.03.2022, № 19 від 14.03.2022, № 22 від 16.03.2022, № 23 від 21.03.2022, № 24 від 23.03.2022, № 25 від 23.03.2022, № 26 від 23.03.2022, разом з розрахунками, актами звіряння за кількістю та якістю, залізничними накладними, посвідченнями про якість вугілля та рахунком на оплату; платіжних доручень №2493 від 08.03.2022 (на суму 2 000 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 333 333,33 грн.), №2811 від 23.03.2022 (на суму 6 199 776,96 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 1 033 296,16 грн.), №2929 від 29.03.2022 (на суму 7 811 645,52 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 1 301 940,92 грн.), №2994 від 31.03.2022 (на суму 13 378 759,38 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 2 229 793,23 грн.), № 3228 від 06.04.2022 (на суму 5 498 857,56 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 916 476,26 грн.), № 3247 від 07.04.2022 (на суму 10 000 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 1 666 666,67 грн.), № 3321 від 08.04.2022 (на суму 10 000 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 1 666 666,67 грн.), № 3351 від 11.04.2022 (на суму 10 000 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 1 666 666,67 грн.), № 3379 від 12.04.2022 (на суму 5 265 808,42 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 877 634,73 грн.), - що свідчать про своєчасну та повну оплату придбаного товару;

- за березень 2022 року за операціями з постачальником ТОВ «СПЕЦТОРГ ТРЕЙД» позивачем надані копії: видаткових накладних № 54 від 16.03.2022 (на суму 384 930,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 64 155,00 грн.), № 55 від 16.03.2022 (на суму 54 990,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 9 165,00 грн.), № 57 від 18.03.2022 (на суму 249 990,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 41 665,00 грн.), № 58 від 21.03.2022 (на суму 110 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 18 333,33 грн.), № 59 від 21.03.2022 (на суму 232 500,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 38 750,00 грн.), № 60 від 21.03.2022 (на суму 175 000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 29 166,67 грн.), № 61 від 21.03.2022 (на суму 785 968,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 130 994,67 грн.); рахунків на оплату № 54 від 16.03.2022; № 55 від 16.03.2022; № 57 від 18.03.2022; № 58 від 21.03.2022; № 59 від 21.03.2022; № 60 від 21.03.2022; № 61 від 21.03.2022; платіжних доручень № 2649 від 16.03.2022; № 2659 від 16.03.2022; № 2714 від 21.03.2022; № 2772 від 22.03.2022; № 2773 від 22.03.2022; № 2774 від 22.03.2022; № 2775 від 22.03.2022, - що свідчать про своєчасну та повну оплату придбаного товару;

- за квітень 2022 року за операціями з постачальником ТОВ «САЛВІ ФОР БІЗНЕС» позивачем надані копії: видаткової накладної № 80 від 26.04.2022; рахунку на оплату № 70 від 20.04.2022; податкової накладної № 96 від 25.04.2022; витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 197162; платіжного доручення № 3706 від 25.04.2022 (на суму 160 980,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 26 830,00 грн.), - що свідчать про своєчасну та повну оплату придбаного товару;

- за травень 2022 року за операціями з постачальником ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ» позивачем надані копії: договору про закупівлю товару № 9-1-2022/041 від 20.04.2022; видаткових накладних № 220 від 10.05.2022, № 221 від 11.05.2022; № 223 від 11.05.2022; № 229 від 12.05.2022; № 239 від 16.05.2022; № 240 від 17.05.2022; № 244 від 17.05.2022; № 245 від 18.05.2022; № 256 від 24.05.2022; податкової накладної № 292 від 05.05.2022; витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 185458; платіжного доручення № 4016 від 05.05.2022 (на суму 2 683 172,16 грн. з ПДВ, у т.ч.. ПДВ 447 195,36 грн.), - що свідчать про своєчасну та повну оплату придбаного товару.

Відповідно до акту камеральної перевірки не встановлено порушення ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» порядку оформлення або складання первинних (розрахункових) документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також, відповідачем в процесі судового розгляду не оспорюється коректність та правомірність складання первинних (розрахункових) документів за операціями з придбання товарів.

Отже, позивач надав первинні документи бухгалтерського обліку, що містять всі необхідні реквізити, а тому доведено факт реального здійснення операцій з придбання товарів, що надає йому право на формування податкового кредиту відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-IX.

Пункт 32-2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, як на момент проведення камеральної перевірки, так і на дату розгляду даної справи, не містить додаткових умов для включення в періодах лютий, березень, квітень, травень 2022 року до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2022 року суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Щодо посилання відповідача на порушення позивачем підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то суд зазначає наступне.

Законом України від 12.05.2022 № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» ПК України було доповнено підпунктом 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Згідно з підпунктом 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Логіко-граматичне тлумачення підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України дає змогу дійти висновку, що вказана норма складається із двох частин, а саме:

- обов`язок платника податку на додану вартість (постачальника) забезпечити у строки, встановлені пунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у пункті 69.1 цього пункту;

- обов`язок платника податку на додану вартість (покупця) уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, обов`язок платника податку на додану вартість (покупця) уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, на думку суду, не обмежений строками, які встановлені у пункті 69.1 цього пункту, оскільки вказані строки стосуються виключно обов`язку платника податку на додану вартість (постачальника) забезпечити у строки, встановлені пунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у пункті 69.1 цього пункту.

Тобто, обов`язок у покупця-платника податку на додану вартість здійснити уточнення податкового кредиту, задекларованого на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, виникає після реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН його контрагентами-постачальниками в строки, визначені пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Як наслідок, позивач, який у податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2022 року відобразив суму податкового кредиту на підставі належним чином оформлених та складених первинних (розрахункових) документів, не повинен нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами-постачальниками.

Щодо строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то суд виходить з наступного.

У відповідності до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2260-IX), у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні (абзац перший підпункту 69.1).

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року (абзац третій підпункту 69.1).

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків (абзац четвертий підпункту 69.1).

З аналізу наведених норм ПК України слідує висновок, що постачальники-платники податку на додану вартість, поділяються на три категорії і в залежності від категорії ПК України встановлюються різні строки для виконання такими платниками податку на додану вартість обов`язку з реєстрації податкових накладних без притягнення до відповідальності, а саме:

1. для постачальників, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, - до 15.07.2022;

2. для постачальників, в яких відновилась можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки - протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей;

3. для постачальників, в яких відсутня можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки - протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2260-IX) порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

06.09.2022 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.08.2022 року за № 967/38303 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» (далі Порядок № 225).

Зазначений Порядок визначає процедуру підтвердження платниками податків можливості чи неможливості до припинення або скасування воєнного стану на території України своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у т. ч. звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 ПК України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 розділу 2 Порядку № 225, у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Згідно з абзацом другим пункту 4 розділу 2 Порядку № 225, у разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу III Порядку № 225, рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

З аналізу наведених норм ПК України слідує, що з метою підтвердження можливості чи неможливості виконання податкового обов`язку платникам податків на додану вартість передбачено подання відповідної заяви та підтверджуючі документи: у разі можливості подання заяви - до 30.09.2022, а у разі неможливості подання заяви - одночасно з набуттям такої можливості, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків. Крім того, рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку.

Суд звертає увагу, що відповідачем в акті перевірки не досліджувалось питання наявності чи відсутності у контрагентів позивача можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, визначені у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Більш того, навіть у разі наявності у контрагентів позивача можливості подати відповідну заяву, право на подання такої заяви та документів для підтвердження відсутність можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки Порядком № 225 встановлене до 30.09.2022, тоді як акт перевірки складено 20.09.2022, тобто до закінчення встановленого строку, який надано контрагентам позивача.

За будь-яких умов, позивач, який у податковій декларації з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2022 року відобразив суму податкового кредиту у відповідності до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, не повинен нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами-постачальниками.

Позивач вважається таким, що правомірно використав своє право на податковий кредит до встановлення наявності чи відсутності у контрагентів-постачальників можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, визначені у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Також, суд враховує, що згідно з підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань.

Отже, у даному випадку слід віддати перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню національного законодавства.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факту порушення позивачем пункту 201.10 статті 201, пункту 200.4 статті 200, пункту 198.6 статті 198 та підпункту 69.1, підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та, як наслідок, не доведено заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 12 498 729, 00 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 09.01.2023 № 000/7/0401 прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в цілому у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 26 840,00 грн. за звернення з позовними вимогами майнового характеру, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.01.2023 № 804.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, становить 26 840,00 грн.

У судовому засіданні 28.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення складено 15.12.2023.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.01.2023 №000/7/0401.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (ідентифікаційний код 42751799, місцезнаходження 04119, м. Київ, вул. Ґарета Джонса, 8, літ. 20Д) судовий збір у розмірі 26 840,00 гривень (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код ВП 43968079, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр-т. Олександра Поля, 57).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.