Справа № 420/10390/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10390/23

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,

повний текст судового рішення

складено 24.07.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, від відповідача Військової частини НОМЕР_1 , до суду надійшла апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам ч.5 ст.296 КАС України, а саме без документу про сплату судового збору та подана з пропуском строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Зокрема, у вказаній ухвалі, суд звернув увагу апелянта на необхідність надання:

- обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з доказами на їх підтвердження, з урахуванням викладених у наведеному в апеляційній скарзі клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, в тому числі із зазначенням яким саме чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі,

- доказу сплати судового збору за подачу апеляційної скарги,

- а також про необхідність зареєструвати апелянтом електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) (Електронний суд).

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2023р. скаржник отримав 24.11.2023 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Строк для усунення недоліків сплинув 07.12.2023р.

Однак, у встановлений апеляційним судом строк, апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги.

Водночас, з інформації, наявної в КП Діловодство спеціалізованого суду, апеляційний суд з`ясував, що апелянт Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) зареєстрував Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 29.11.2023 р.

Також, 13.12.2023р. до апеляційного суду надійшов лист від апелянта, у якому вказує, що Військова частина НОМЕР_1 зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Отже, в цій частині недоліки апеляційної скарги відповідач усунув.

Однак, у іншій частині, станом на даний час Військовою частиною НОМЕР_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто, зокрема апелянтом не надано доказу сплати судового збору та не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Надаючи критичну оцінку клопотанню апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів враховує, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції 24 липня 2023 року.

Повний текст судового рішення апелянт (відповідач у справі) отримав 10.08.2023р., що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

За вказаного, обраховуваний відповідно до ч.2 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження сплинув 09.09.2023р.

Втім, дану апеляційну скаргу Військовою частиною НОМЕР_1 подано лише 08.11.2023 (згідно штампу АТ Укрпошта), тобто з тривалим пропуском встановленого законом строку.

Разом з тим, у тексті апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому в обґрунтування причин поважності пропуску строку апеляційного оскарження Військова частина НОМЕР_1 посилається на введення у зв`язку із військовою агресією рф проти України воєнного стану в Україні.

Скаржник також зазначав, що відповідно до бойових наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2023 №104дск, від 16.04.2023 №106дск, від 20.04.2023 №110дск, від 23.04.2023 №113дск, від 29.04.2023 №119, розпорядження Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 10.04.2023 №154/132/98/1268 основні зусилля військової частини НОМЕР_1 засереджені на охороні та обороні військових містечок (пунктів постійної дислокації, місць тимчасового перебування, зберігання МТЗ та ПММ), об`єктів критичної інфраструктури, а також виконання вищевказаних бойових завдань з виявлення та вогневого ураження засобів протиповітряного нападу.

Додатково, на виконання ухвали апеляційного суду від 17.11.2023р. про залишення апеляційної скарги без руху, у листі, що надійшов 13.12.2023р. до апеляційного суду від Військової частини НОМЕР_1 , скаржник вказує, що основні зусилля військової частини НОМЕР_1 зосереджені на охороні та обороні військових містечок (пунктів постійної дислокації, місць тимчасового перебування, зберігання ТМЦ та ПММ), об`єктів критичної інфраструктури, а також виконання розпорядження Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 10.04.2023 №154/132/98/1268 (для службового користування) з виявлення та вогневого ураження засобів повітряного нападу (БПлА типу «Shahed-131/136»). Окремо також зазначає, що представник Військової частини НОМЕР_1 залучається до добових нарядів та виконання бойових завдань, що також вплинуло на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі.

Надаючи оцінку таким доводам апелянта судова колегія вважає за доцілнье зазначити, що в силу приписів ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Приймаючи до уваги наведені апелянтом правові позиції Європейського Суду з прав людини щодо гарантій справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду, апеляційний суд при цьому враховує також, що згідно правових висновків Європейського Суду з прав людини зокрема викладених у рішенні у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до встановлених обставин справи, апелянт не має права на поновлення пропущеного строку згідно з ч.2 чт. 295 КАС України.

В свою чергу, інші підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що запровадження воєнного стану в якості такої підстави, відповідно до ч.1 ст.121 КАС України може враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, лише у тому випадку, коли пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

Виходячи з нормативно-правового регулювання запровадження воєнного стану в Державі, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22.

Між тим, в даному випадку на думку судової колегії, посилаючись як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на введення воєнного стану, Військова частина НОМЕР_1 не довела, що саме обставини, пов`язані із введенням воєнного стану унеможливили звернутись із цією апеляційною скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

В контексті надання оцінки доводам скаржника вказаних в обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів звертає увагу, що ані з апеляційної скарги, ані з листа наданого на виконання ухвали суду не вбачається, що увесь склад військової частини НОМЕР_1 разом з юристами (у разі наявності штатних одиниць) та командиром (які мають право представництва в суді особисто або з довіреністю) відповідно до бойових наказів виконували бойові завдання, та безперервно протягом усього періоду часу починаючи з 24.07.2023р. початку плину строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, тощо. За вказаного є неґрунтовними й посилання апелянта на те, що відповідно до бойових наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2023, від 16.04.2023, від 20.04.2023, від 23.04.2023, від 29.04.2023, розпорядження Командування ВМС ЗС України від 10.04.2023, основні зусилля військової частини НОМЕР_1 зосереджені на охороні та обороні військових містечок та інш. До того ж, вказані накази датовані квітнем місяцем 2023 року, в той час сплив строку на апеляційне оскарження судово рішення у даній справі припав на серпень-вересень 2023р.

Зазначені скаржником обставини фактично є лише недоліками в організації представництва інтересів відповідача в судах, що не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку в цілях поновлення строку на апеляційне оскарження.

Скаржник не надав жодного письмового доказу, який би підтверджував об`єктивну, обгрунтовану поза розумним сумнівом, неможливість своєчасного, упродовж встановленого приписами процесуального закону строку, подати апеляційну скаргу на рішення суду у даній справі.

У сукупності викладені апелянтом доводи свідчать лише про допущення необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на апеляційне оскарження судового рішення.

Підсумовуючи зазначене, наразі відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з доказами на їх підтвердження, з урахуванням викладених у веденому в апеляційній скарзі клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, в тому числі із зазначенням яким саме чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі Військовою частиною НОМЕР_1 не надано.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що вказані апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, отже строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі на підставі наведених апелянтом обґрунтувань поновленню не підлягає.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Окрім того, як було вказано вище, апелянтом не надано й доказу сплати судового збору. При цьому, посилання у листі військової частини НОМЕР_1 (вхід.№30852/23 від 13.12.2023) на подання заяви до фінансового органу для виділення коштів на оплату судового збору не є у розумінні вимог закону доказом, який підтверджує виконання вимог п.1 ч.5 ст. 296 КАС України.

Також, апеляційний суд враховує, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, до поданої з пропуском строку апеляційної скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має й інші недоліки, і ці недоліки апеляційної скарги не усунуто, зокрема й не подано клопотання із зазначенням інших причин для поновлення пропущеного строку, слід застосовувати наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає наявними підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Керуючись ст.ст. 121,295, 296, 298, 299, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску Військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 420/10390/23 та відмовити у задоволенні клопотання апелянта про поновлення такого строку.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №420/10390/23 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян