Справа № 759/18415/23
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18415/23

пр. № 2-а/759/176/23

20 грудня 2023 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7543060 від 17.08.2023 року та поновлення строку на оскарження постанови.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 17.08.2023 року приблизно о 08:00 год. він керуючи автомобілем "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Святошинській у напрямку просп.Перемоги, на якому був затор, плавно почав переміщення з крайньої правої смуги руху в крайню ліву, включивши покажчик лівого повороту. Зробивши маневр вліво, позивач продовжив рух у третій смузі. Приблизно за 300-400 м позивач побачив, що з правого боку від нього поліцейський (чоловічої статі) зупиняє жезлом усі автомобілі і рухається йому назустріч. Здійснивши маневр вправо, він зупинився на узбіччі, а працівник поліції, який його зупинив, продовжив зупиняти інші автомобілі. Через декілька хвилин до автомобілю підійшла інспектор ОСОБА_2 , яка невідомо звідки з`явилась, оскільки під час того, як його зупинили її не було і вона не бачила обставин, за яких його автомобіль було зупинено та повідомила позивачу про порушення ним п. 17.1 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Інспектор вручила йому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу 680 грн, який він повинен сплатити протягом 15 днів.

Він вважає, що постанова була складена без з`ясування всіх обставин справи, неповноважною особою, без відібрання пояснень щодо правопорушення, якого він не вчиняв. Правомірність його дій обгрунтовується змістом постанови про накладення адміністративного стягнення, адже в ній відсутній опис фактичних обставин справи, який підпадає під кваліфікацію ймовірного правопорушення та посилання на відповідні докази, оскаржувана постанова не відображає обґрунтування наявності правопорушення, через відсутність факту самого порушення та водночас підтверджує протиправність дій працівника поліції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.22-23).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 25).

29.10.2023 року від представника Департаменту патрульної поліції Щур І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає що твердження позивача, викладені у позові, є необгрунтованими, хибними, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вказує, що факт вчинення позивачим адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач 17.08.2023 року перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території безпосередньо стала свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а отже вина особи є доведеною. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, інспектор, керкючись законом та правосвідомісю, постановила визнати винним позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу. Позивачем не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення.

04.12.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позов у повному обсязі. Вказує, що основним та єдиним доказом його вини вказують те, що працівник ОСОБА_2 стала свідком вчинення ним адміністративного правопорушення, інші докази відсутні. З долученого до матеріалів справи оптичного носія з відеозаписом встановлено відсутність відомостей про здійснення ним руху загалом та на смузі для маршрутних транспортних засобів, запис розпочався о 07:56:13, а у оскаржуваній постанові вказано, що 07:56:45 водій керуючи транспортним засобом здійснив рух на смуззі для маршрутних транспортних засобах.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою інспектора лейтенанта поліції Ковгар Д.О. серія ЕАТ № 7543060 від 07.08.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої 17.08.2023 року о 07:56:45 в м.Києві, просп. Перемоги, 81А водій, керуючи автомобілем "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі із смугою ждя маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транпортних засобів на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП(а.с. 9).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача як суб`єкта владних повноважень, тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ними правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме, що позивач здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі із смугою ждя маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транпортних засобів на цій смузі.

Згідно п. 17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" або 5.11 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Відповідно до знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до примітки до ст. 122 КпАП України суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення представником відповідача надано оптичний носій з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, який був долучений до відзиву на позовну заяву.

Дослідивши вказаний диск, судом не встановлено обставини порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , а саме його рух по смузі громадського транспорту, здійснення зупинки (руху) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 тощо. Суд вважає за необхідне також зазначити, що на доданому відеозаписі неможливо встановити наявність маркування смуги для маршрутних транспортних засобів, а також наявність дорожнього знаку 5.8.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.08.2019 року в справі № 199/8466/16.

Отже, судом встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст.251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення саме позивачем - відсутні.

В порушення вимог ст.77 КАС України відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема ні відзив на позовну заяву, ні зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, які об`єктивно фіксують обставини вчинення правопорушення позивачем та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП: матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення, пояснення свідків події, або інші докази, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись нормами ст. 2, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7543060 від 17.08.2023 року, винесену інспектором лейтенантом поліції батальйону 3, роти 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Ковгар Дар`ї Олександрівни відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 20.12.2023.

Суддя: Ю.О. Твердохліб