Справа № 160/12396/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12396/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року (суддя Ільков Василь Васильович, повний текст рішення складено 02.08.2023) в адміністративній справі № 160/12396/23

за позовом Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.02.2023 № .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН за червень-листопад 2022 року, за результатом якої складено Акт № 1101/04-36-04-09/03564045 від 12.01.2023.

В ході перевірки було встановлено порушення Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п. 201.10 ст.201 ПК України, з затримкою від 4 до 77 днів.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.02.2023 № , згідно з яким до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 96407,53 грн.

Назване рішення є предметом оскарження в даній справі.

Суд першої інстанції під час розгляду справи встановив, що позивач фактично не заперечує сам факт допущенного ним порушення вимог ПК України, а також не заперечує кількість днів порушення строків реєстрації в ЄРПН та суму ПДВ, які зазначені у несвоєчасно зареєстрованих позивачем податкових накладних. Фактично позивач не погоджується з розміром застосованого до нього штрафу.

Суд визнав протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення з огляду на те, що на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах, визначених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тоді як відповідачем сума штрафу за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахована згідно з положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Разом з цим обидва висновки суду першої інстанції є невірними.

По-перше, суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин норми Закону України від 12.01.2023 № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», адже цей Закон набрав чинності 08.02.2023, тоді як оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято 07.02.2023, а тому наведений правовий акт не є застосовним до спірних правовідносин.

Висновок суду першої інстанції, що названий закон має зворотну дію в часі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, адже відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 № 1-рп-99 розтлумачив цю норму Основного Закону, вказавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що Закон України від 12.01.2023 № 2876-ІХ не містить відповідну вказівку про зворотну дію в часі, а тому відповідач вірно застосував при обрахунку штрафу норми статті 120-1 Податкового кодексу України.

По-друге, зі змісту позовної заяви вбачається, що Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» не погоджується з висновками податкового органу щодо порушення з боку позивача вимог чинного законодавства в частині порушення строків реєстрації податкових накладних.

Позивач зазначає, що порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН відбулося з незалежних від підприємства причин, який своєчасно вжив заходів для виконання своїх податкових обов`язків, що вказує на відсутність вини підприємства у порушенні строків реєстрації податкових накладних і, як наслідок, відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій.

Також в позовній заяві зазначено, що всі податкові накладні, відображені в Акті перевірки, були подані для реєстрації вчасно, натомість саме податковий орган не забезпечив їх своєчасну реєстрацію в ЄРПН.

Отже, такі доводи позивача підлягали перевірці та оцінці судом першої інстанції.

З метою встановлення об`єктивних обставин щодо причин несвоєчасної реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції зобов`язав відповідача надати ґрунтовні пояснення щодо дати подання для реєстрації податкових накладних, за якими виявлено недотримання визначених законом строків, та причини їх несвоєчасної реєстрації, з підтвердженням таких пояснень належними доказами.

Натомість відповідачем у встановлений судом строк витребувані пояснення та докази не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 6 цієї ж статті Кодексу визначено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач за 10 хвилин до початку судового засідання подав клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з неможливістю забезпечення явки повноваженого представника. В якості доказів неможливості прибуття представника до суду апелянтом надано інформацію щодо призначення до розгляду іншої адміністративної справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Проте суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання відповідача, про що постановив усну ухвалу. Суд виходив з того, що в попередньому судовому засіданні були присутні представники сторін, з якими суд погодив зручний час та дату наступного судового засідання, з урахуванням необхідного часу для надання відповідачем додаткових доказів. Отже, представник відповідача мав планувати свою роботу з урахуванням погоджених в судовому засіданні термінів, натомість останній пріоритетним для себе визначив участь в іншому судовому засіданні. Безумовно, це є правом відповідача, натомість реалізація такого права не має впливати на права інших учасників спору щодо розгляду справи у визначені процесуальним законом строки.

Також суд врахував, що відповідач, заявляючи клопотання про перенесення судового засідання, не навів поважних причин неподання витребуваних судом доказів, як того вимагає стаття 79 КАС України.

З огляду на викладене, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних матеріалів та дійшов висновку, що відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами доводи позивача, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулася не з вини підприємства.

Також суд враховує, що в судовому засіданні представник апелянта підтвердив, що податкові накладні були подані позивачем для реєстрації в установлений законом строк, проте їх реєстрацію було зупинено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 112 Податкового кодексу України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

В ході розгляду справи відповідач не довів, що Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності задля забезпечення реєстрації податкових накладних, наведених в Акті камеральної перевірки, в установлені законом строки.

Відтак, податкове повідомлення-рішення носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року в адміністративній справі № 160/12396/23 скасувати.

Позов Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.02.2023 № .

Присудити на користь Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 12 грудня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова