Справа № 520/284/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 р.Справа № 520/284/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, повний текст складено 28.07.23 року по справі № 520/284/23

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА"

про стягнення штрафу

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області

про скасування рішення

третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (далі за текстом також позивач за первісним позовом, ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, Головне управління) звернулося до адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" (далі за текстом також відповідач за первісним позовом, ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА"), в якому просило стягнути з ТОВ "Прайм Групп Нафта" до Державного бюджету України необґрунтовану виручку в сумі 369835 грн 34 коп та штраф у сумі 369835 грн 34 коп за порушення законодавства про ціни та ціноутворення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" (далі за текстом також позивач за зустрічним позовом) звернулося до адміністративного суду із зустрічним адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (далі за текстом також відповідач за зустрічним позовом, ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, Головне управління), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення за № 10 від 26.09.2022 про застосування адміністративно-господарських санкцій до ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» () у вигляді вилучення в дохід державного бюджету необґрунтованої одержаної виручки в сумі 389 835,35 грн та застосування штрафу в сумі 369 835,35 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі за текстом також - третя особа, ГУ ДПС у Кіровоградській області).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" про стягнення штрафу задоволено.

Стягнуто з ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" до Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Кіровоградській області /тг м. Знам`янка/, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, код банку (МФО): 899998, рахунок IBAN: UA 0011557, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування ККДБ: адміністративні штрафи та інші санкції) необгрунтовану виручку в сумі 369835 грн 34 коп та штраф в сумі 369835 грн 34 коп за порушення законодавства про ціни та ціноутворення.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про скасування рішення відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення його позовних вимог за зустрічним позовом і відмову у задоволенні первісного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" зазначає, що на момент ухвалення рішення про стягнення з нього суми штрафу (рішення від 26.09.2022 за № 10), положення п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236 були зупинені (дата зупинення із 20.05.2022) і з урахуванням положень ст. 58 Конституції України покарання у вигляді санкцій (штрафу) застосуванню до ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" не підлягає. Також апелянт зауважив на безпідставності організації та проведення перевірки з урахуванням невідповідності наказу на проведення перевірки положенням Податкового кодексу України та з урахуванням воєнного стану. Вказує, що суд погодився із наведеними порушеннями, але в рішенні назвав це «неточності». На думку скаржника під час перевірки контролюючим органом порушено законодавчі норми щодо складання окремого акта перевірки у разі встановлення порушень норм Закону України «Про ціни і ціноутворення», що було визнано сторонами у справі, але залишено поза увагою суду.

Апелянт наголошує на тому, що посадовими особами контролюючого органу було проведено не фактичну перевірку, а виїзну перевірку, оскільки останні використовували інформацію, яка розміщається та обліковується в органах податкової служби, а не безпосередньо на АЗС.

ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області ГУ ДПС у Кіровоградській області подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Кіровоградській області ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" не погоджується з доводами, викладеними третьою особою у такому відзиві, та звертає увагу, що вказуючи про підстави для проведення перевірки, третя особа посилається на законність та обґрунтованість наказу на проведення перевірки, не зважаючи на те, що у наказі відсутні посилання на положення Закону України від 01 квітня 2022 року за № 2173-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» (Закон України № 2173), яким, зокрема п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (ПКУ) доповнено новими підпунктами 69.27 та 69.28.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що 10.08.2022 ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято Наказ № 788-п "Про проведення фактичної перевірки", відповідно до якого, з посиланням на ст. 19-1, п.п. 20.1.2., 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року, № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) призначено провести фактичну перевірку господарської одиниці АЗС, за адресою: Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Голого Віктора, 130 а, що належить ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» з 11.08.2022, тривалістю 9 діб за період діяльності з 01.01.2022 по 19.08.2022.

11.08.2022 заступником начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області видано направлення на перевірку № 1193 та № 1194, якими доручено посадовим особам Головного управління ДПС у Кіровоградській області провести з 11.08.2022 фактичну перевірку АЗС за адресою: Кіровоградська область, м. Знам`янка, вулиця Голого Віктора, будинок 130 а, на якій здійснює діяльність ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», тривалістю 9 діб.

У період з 11.08.2022 по 18.08.2022 посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Кіровоградська область, м. Знам`янка, вулиця Голого Віктора, будинок 130 А, на якій здійснює діяльність ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», за результатами якої складено акт від 18.08.2022, що зареєстрований в ГУ ДПС у Кіровоградській області 19.08.2022 за № 1458/11/11/РРО/43431254 (далі акт перевірки).

Вказаним актом перевірки, крім іншого, встановлено порушення суб`єктом господарювання п. 1 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 за № 5007-VI (зі змінами та доповненнями) в частині реалізації пального (бензину автомобільного, палива дизельного) за цінами, вищими за граничні ціни, сформовані відповідно до запровадженого способу регулювання.

У п. 3 акту перевірки від 18.08.2022, реєстраційний № 1458/11/11/РРО/43431254 від 19.08.2022, у розділі «Висновок перевірки» зазначено, що під час перевірки встановлено порушення: п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 за № 265/95-ВР та п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236, а саме: реалізація при роздрібній реалізації бензинів автомобільних та дизельного палива Преміум цін, які перевищували економічно обґрунтовані, що призвело до отримання необґрунтованої виручки.

У пп. 4.1 п. 4 акта перевірки від 18.08.2022, реєстраційний № 1458/11/11/РРО/43431254 від 19.08.2022, у розділі «Прикінцеві положення» зазначено зауваження платника податків до акта перевірки.

Матеріали перевірки 29.08.2022 за вих. № 3364/5/11-28-07-05-01 ГУ ДПС України в Кіровоградській області направлено до ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області.

На акт фактичної перевірки від 18.08.2022 ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» подало до ГУ ДПС України в Кіровоградській області заперечення за вих. № 15-39 від 30.08.2022 (вх. № 13948/6 від 06.09.2022), в яких зауважено, що Товариством було подано дві скарги на ім`я керівника ГУ ДПС у Кіровоградській області, вказаний акт отримано представником Товариства 18.08.2022, але в акті відсутні дата складення, адреса, код ЄДРПОУ та інші реквізити контролюючого органу, акт перевірки написано «від руки», він нечитабельний, містить безліч виправлень, дія п. 41-4 Постанови КМУ № 1236 призупинена на підставі Постанови КМУ від 17.05.2022 за № 594, посадовцями порушено принцип дії закону у часі.

Розглянувши заперечення Товариства на акт перевірки, ГУ ДПС у Кіровоградській області листом № 6741/6/11-28-07-04-02 від 19.09.2022 повідомило ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», що зазначені в акті фактичної перевірки від 18.08.2022 за № 1458/11/11/РРО/43431254 висновки відповідають вимогам чинного законодавства.

За результатом розгляду переданих від ГУ ДПС у Кіровоградській області матеріалів перевірки, з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення», ч. 9 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області прийнято рішення № 10 від 26.09.2022 про застосування адміністративно господарських санкцій в зв`язку з порушенням п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у вигляді вилучення в дохід державного бюджету необґрунтованої одержаної виручки у розмірі 389835,35 грн, а також до суб`єкта господарювання застосовано штраф у розмірі 369835,35 грн.

Вказане рішення надіслано суб`єктом владних повноважень на адресу ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» та отримано останнім 04.10.2022, що не заперечується сторонами у справі.

У зв`язку із несплатою Товариством адміністративних санкцій у добровільному порядку ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області звернулося до суду із позовом у цій справі.

Не погодившись із рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій № 10 від 26.09.2022, ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» звернулося до суду із зустрічним позовом.

Задовольняючи позов ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, суд першої інстанції виходив з того, що висновок контролюючого органу про реалізацію Товариством нафтопродуктів за завищеними цінами є підтвердженим.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято правомірно та обґрунтовано, а допущені в наказі про призначення фактичної перевірки та самому акті перевірки недоліки (закреслення, виправлення, тощо), не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, оскільки такий здійснювався на законній підставі.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (туті надалі ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Функції контролюючих органів визначені ст.19-1 ПК України.

За змістом пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Нормою абз. 1 п. 75.1, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, наведених у п. 80.2 ст. 80 ПК України. Перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п. 80.4 ст. 80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу. Строки проведення фактичної перевірки встановлені ст. 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу (п.п. 80.5, 80.9, 80.10 ст. 80 ПК України).

Виходячи з норм п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. У наказі про проведення перевірки мають бути зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Отже ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Такого висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 17.08.2023 у справі № 160/15431/21.

Разом з тим права платника податків унормовані п. 17.1 ст. 17 ПК України, зокрема, платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках, передбачених п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (абз. 1 п. 85.2. ст. 85 ПК України).

Згідно із нормою п. 85.4 ст. 85 ПК України контролюючий орган наділений правом отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, направивши відповідний запит не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки. У разі відмови надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, що передбачено п. 85.6 ст. 85 ПК України.

За змістом п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. Матеріалами перевірки є: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до пп. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16 та відповідно до абз. 2 пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 розділу I цього Кодексу.

Вимоги до складення, підписання, реєстрації і вручення або надсилання платнику податків акту (довідки) про результати фактичних перевірок, визначених ст. 80 цього Кодексу, а також порядок дій контролюючого органу в разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника, урегульовані нормами п.п. 86.5,86.6 ст. 86 ПК України.

Водночас п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

За змістом абз. «в» пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті зупиняються, крім фактичних перевірок.

Разом з цим пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України доповнено підпунктом 69.27, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України «По ціни і ціноутворення» з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.

Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення;

отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки.

У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Отже після введення в Україні воєнного стану, регулювання податкових правовідносин здійснюється, зокрема, відповідно до норм п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Поряд із наведеними загальними нормами, підлягають застосуванню спеціальні норми.

Основні засади цінової політики і відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає та регулює Закон України від 01 червня 2012 року, № 5007-VI «Про ціни і ціноутворення» (далі - Закон № 5007).

Статтею 12 Закону № 5007 визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.

Пунктом 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236 встановлено граничний рівень торговельної надбавки, тобто запроваджено державне регулювання роздрібних цін на бензини автомобільні та дизельне паливо.

Пунктом 41-4 Постанови КМУ № 1236, в редакції Постанови КМУ від 26.03.2022 за № 372, яка діяла до 30.04.2022, було встановлено, що на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.

Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту.

Пунктом 41-4 Постанови КМУ № 1236, в редакції Постанови КМУ від 29.04.2022 за № 488, яка діяла після 30.04.2022, встановлено, що на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.

Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 за № 594 «Про зупинення дії пункту 41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236», зупинено дію п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 5007 встановлено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону № 5007 повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення № 667), згідно із п. 1 якого Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику, зокрема з контролю за цінами.

Підпунктом 11 п. 4, абз. 1 п. 7 Положення № 667 установлено, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін і здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 за № 155, ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області є територіальним органом Держпродспоживслужби.

Підпунктом 11 п. 4 цього Положення визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Разом із цим, у силу норми ст. 16 Закону № 5007, органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.

За змістом ст. 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року за № 877-V (далі - Закон № 877-V) до основних принципів державного нагляду (контролю) віднесено гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; відкритість, прозорість державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 10 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), крім іншого, має право бути поінформованим про свої права та обов`язки; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 5007 передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених цією статтею, визначається Господарським кодексом України (ч. 3 ст. 20 Закону № 5007-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З аналізу вищезазначених правових норм убачається, що на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні законодавець надав податковим органам повноваження на здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок із наступним оформленням відповідного акту фактичної перевірки. Водночас розгляд заперечень на відповідний акт фактичної перевірки та вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до суб`єкта господарювання адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін віднесено до повноважень територіальних органів Держпродспоживслужби.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До предмета доказування у цій справі входить обґрунтованість стягнення адміністративно-господарських санкцій з ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» на підставі рішення ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області № 10 від 26.09.2022 та правомірність такого рішення, яке, у свою чергу, ухвалене на підставі матеріалів фактичної перевірки контролюючого органу.

Передусім колегія суддів уважає за необхідне дослідити обставини, які передували застосуванню адміністративно-господарських санкцій до Товариства, на предмет дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки.

Так, колегія суддів бере до уваги, що підставою прийняття рішення від 26.09.2022 за № 10 слугував акт фактичної перевірки від 18.08.2022. Перевірка проведена контролюючим органом на підставі Наказу від 10.08.2022 за № 788-г.

Надаючи правову оцінку наказу про проведення перевірки та матеріалам фактичної перевірки у контексті доводів апелянта щодо порушення процедури проведення перевірки та незаконності її наслідків, колегія суддів виходить з такого.

За приписами пп. пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України на контролюючі органи покладено виконання таких функцій як: здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, до яких, зокрема, відноситься пальне; здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері пального; проведення роботи щодо боротьби з незаконним обігом пального.

Такими функціями податковий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена.

З урахуванням положень ст. ст. 61, 62 ПК України податковий контроль, який розглядається як система заходів, що вживаються органами державної податкової служби, у тому числі для здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування, реалізується, окрім іншого, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів та проведення перевірок.

Як зазначалося вище, одним із способів здійснення податкового контролю є також інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Визначення цьому терміну надано у ст. 71 ПК України.

Так, під інформаційно-аналітичним забезпеченням діяльності контролюючих органів розуміється комплекс заходів щодо збору, опрацюванню та використанню інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. Отже результати здійснення даного виду податкового контролю можуть бути використані контролюючим органом для вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для призначення проведення перевірки діяльності платника податків на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Колегія суддів зазначає, що за приписами пп. 72.1.1.4 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується, зокрема, інформація, що надійшла від платників податків про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В силу положень, закріплених у ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року за № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, подають до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 за № 1057. Зазначений порядок установлює, що система зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій забезпечує збір та внесення даних реєстраторів розрахункових операцій у бази даних системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій у такому вигляді, в якому дані сформовані в реєстраторі розрахункових операцій.

Право на проведення перевірки, в тому числі, фактичної, визначено положеннями п. 75.1 ст. 75 та пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України закріплено вимоги до змісту наказу про проведення перевірки, в тому числі, необхідність відображення мети та підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

З копії Наказу від 10.08.2022 за № 788-г убачається, що у ньому зазначено: реквізити суб`єкта господарювання - позивача у справі (його назву, податковий номер), термін проведення перевірки (9 діб), вид перевірки (фактична), мету перевірки (за місцем фактичного розташування господарської одиниці), наявний підпис виконуючого обов`язки начальника управління (т. 2 а.с. 10).

Зі змісту Наказу від 10.08.2022 за № 788-г слідує, що метою фактичної перевірки є здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання вимог законодавства щодо виробника та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів та товари (послуги), а також тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо з питання дотримання законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).

Отже мета фактичної перевірки узгоджується з нормами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 та пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Разом з цим із описової частини Наказу від 10.08.2022 за № 788-г убачається, що юридичною підставою для його прийняття слугували норми ст. 19-1, п.п. 20.1.2., 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що фактичною підставою для призначення фактичної перевірки ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» стало отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення підприємством вимог законодавства.

Так, Департаментом податкового аудиту Державної податкової служби України, з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства та іншого законодавства України суб`єктами господарювання (далі - СГ) та оперативної інформації, яка підтверджується отриманими зверненнями громадян на адресу ДПС та інформацією із зовнішніх інтернет ресурсів щодо продажу деяких видів пального, зокрема через електронні застосунки в мережі Інтернет, а саме без дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, проаналізовано інформацію з чеків продажу, що надходять від реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО), та повідомлено листами від 10.05.2022 за № 3799/7/99-00-07-05-03-07, від 11.05.2022 за № 3869/7/99-00-07-05-03-07 щодо ймовірних порушень вимог Закону України від 21.06.2012 за № 5007-VI «Про ціни і ціноутворення» та Постанови КМУ від 09.12.2020 за № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-COV2».

Також наявність такої підстави підтверджено дорученням Прем`єр-міністра України Д. Шмигаля від 08.05.2022 за № 11381/0/1-22, листом Державної податкової служби України від 11.05.2022 за № 3869/7/99-00-07-05-03-07 із додатком 1 «Перелік місць роздрібної торгівлі пальним за якими згідно із СОД РРО ДПС фіскальними чеками продажу пального підтверджуються операції продажу з порушенням граничних рівнів торговельної надбавки».

Отже, здійснюючи функції, визначені законодавством, зокрема у сфері обігу пального, податковим органом, ураховуючи наявну інформацію, призначено фактичну перевірку позивача у зв`язку із реалізацією контролюючим органом, покладених на нього функцій у сфері обігу пального.

Надаючи аналіз наведеним нормам права та встановленим фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстава призначення фактичної перевірки відповідно до пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України знайшла свої підтвердження в листах Державної податкової служби України від 10.05.2022 за № 3799/7/99-00-07-05-03-07, 11.05.2022 за № 3869/7/99-00-07-05-03-07 щодо ймовірних порушень вимог Закону України «Про ціни та ціноутворення» та Постанови КМУ № 1236, які є виконанням доручення Прем`єр-міністра України від 08.05.2022 за № 11381/0/1-22, та, відповідно, може мати наслідком прийняття Наказу від 10.08.2022 за № 788-г.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 березня 2021 року у справі № 803/1171/17.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18.

Враховуючи викладене, а також зміст функцій, закріплених у п.п. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, обов`язок з виконання яких покладено на органи державної податкової служби, у спірних правових відносинах ГУ ДПС у Кіровоградській області мало право на призначення проведення фактичної перевірки позивача.

Щодо відсутності посилання в наказі на вказані вище листи ДПС України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначене не є безумовною підставою для визнання такої перевірки протиправною та скасування оскаржуваного рішення, винесеного за результатами такої перевірки.

Доводи зустрічної позовної заяви щодо незаконності рішення № 10 від 26.09.2022 про застосування адміністративно - господарських санкцій зведено до того, що акт фактичної перевірки за № 1458/11/11/РРО/43431254 від 18.08.2022 позивач не отримував та не був ознайомлений, в цілому наданий акт фактичної перевірки, згідно з доводами зустрічної позовної заяви, не сприймається для розуміння та подальшого виконання; приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не врахував той факт, що Постановою КМУ від 17 травня 2022 року за № 594 дія п. 41-4 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року за № 1236 була зупинена, на час прийняття рішення, що оскаржується, вона не діяла; ГУ ДПС у Кіровоградській області позбавило можливості ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" бути присутніми на розгляді заперечень на колегіальному органі з посиланням на незавчасне відправлення запрошення посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області; оскаржуване рішення прийнято раніше, ніж отримано акт перевірки; ГУ ДПС у Кіровоградській області не складено окремого акта з виявленими порушеннями положень законодавства про ціни та ціноутворення; посадовці ГУ ДПС у Кіровоградській області використали при проведенні фактичної перевірки відомості, які не надавалися позивачем при перевірці. В подальшому представник ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" наголошував на тому, що акт перевірки складений нерозбірливо та з нього не можна встановити наявність порушення.

Дослідивши копію акта про фактичну перевірку, колегія суддів зазначає, що стосовно порушення законодавства про ціни та ціноутворення акт перевірки містить встановлені обставини виявленого порушення. До акта додано відповідні Таблиці, в яких наведено дані про роздрібну ціну на пальне, граничний рівень та фактичну ціну, за якою реалізовувалося пальне ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА". В додатках до акта вказано про долучення опису готівки, Х звіту, товарно-транспортних накладних, копії яких долучено до матеріалів справи. Недоліки складання акта, які дійсно мали місце та, зокрема, складання його із закресленнями, виправленнями, тощо, не впливають на його зміст та доказове значення, оскільки в частині приведення обставин порушення ТОВ "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" законодавства про ціни та ціноутворення акт є зрозумілим та придатним до читання. Інші недоліки акта не можуть ставити під сумнів його дійсність.

Окрім того колегія суддів зазначає, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу заперечень.

За змістом абзацу третього пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ціни і ціноутворення» приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій мають право відповідні уповноважені органи, визначені статтею 16 цього Закону, на підставі актів, складених за результатами фактичних перевірок, проведених податковими органами.

Зазначене свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється керівником уповноваженого органу, і в разі наявності порушень саме ним приймається рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 червня 2020 року у справі № 140/388/19.

З огляду на те, що недоліки складання акта перевірки не вплинули на результати перевірки, зазначене не може бути самостійною підставою для визнання недійсним рішення контролюючого органу, прийнятого на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

У графі «Зауваження до акта перевірки» акта фактичної перевірки від 18.08.2022 уповноваженою особою ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» зазначено, що «з результатами перевірки не згодні, акт підписано із запереченнями, заперечення будуть подані додатково у встановлені законодавством строки», на акт фактичної перевірки від 18.08.2022 ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» подало до ГУ ДПС України в Кіровоградській області заперечення за вих. № 15-39 від 30.08.2022 (вх.№ 13948/6 від 06.09.2022), що спростовує доводи ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» про те, що акт фактичної перевірки за № 1458/11/11/РРО/43431254 від 18.08.2022 позивач за зустрічним позовом не отримував та не був ознайомлений.

Щодо доводів ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» про неможливість притягнення його до відповідальності за порушення пункту 41-4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236, з огляду на те, що дію цього пункту було зупинено з 20.05.2022, тобто на день прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає, що відповідно до акта перевірки від 19.08.2022 факти реалізації ТОВ «ПРАЙМ ГРУП НАФТА» пального за цінами, вищими від граничних, мали місце в період з 01.03.2022 по 19.05.2022, що перевірявся, тобто в той час, коли пункт 41-4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 діяв.

Призупинення норми Постанови Кабінету Міністрів України №1236 з 20.05.2022 не скасовує її дії за попередній період.

Таким чином ТОВ «ПРАЙМ ГРУП НАФТА» в період 01.03.2022 по 19.05.2022 мало дотримуватись державного регулювання цін на паливо, передбаченого 41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року за № 1236.

Зворотних доводів зустрічна позовна заява не містить.

Як убачається з акта перевірки, ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» відповідно до даних фіскальних звітних чеків (Х-звітів) за період з 01.03.2022 по 19.05.2022 здійснило реалізацію нафтопродуктів за цінами, які перевищували економічно обґрунтовані, що призвело до отримання суб`єктом господарювання необґрунтованої виручки на загальну суму 369835,34 грн. Детальна інформація щодо фактичної виручки від продажу пального та виручки, сформованої відповідно до запровадженого способу регулювання ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», наведена в Таблицях до акта перевірки та є невід`ємною його частиною.

Отже висновок контролюючого органу про реалізацію позивачем нафтопродуктів за завищеними цінами є підтвердженим.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем за зустрічним позовом питання про притягнення позивача до відповідальності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість посилань позивача як на підставу для скасування оскаржуваного рішення на те, що контролюючим органом перевірка проведена незаконно.

В цій справі відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в повній мірі належними та допустимими доказами доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Доводи зустрічної позовної заяви вказаних висновків не спростовують.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що первісні позовні вимоги знайшли своє документальне підтвердження в ході розгляду справи та, як наслідок, підлягають задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом належить відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ГРУПП НАФТА" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 по справі № 520/284/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 18.12.2023 року