Справа № 726/2799/23
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2799/23
Провадження №2-а/726/57/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Чайка Сергій Вадимович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1029166 від 09.11.2023,

У С Т А Н О В И В:

22.11.2023 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1029166 від 09.11.2023, у якому представник позивача адвокат Чайка С.В. просить суд скасувати оскаржувану постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 400 грн., а провадження у справі закрити. Також просить стягнути за рахунок державних асигнувань ДПП на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а даних які б свідчили про те, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування не долучено. Зауважує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, передбачає вину у формі прямого умислу, тобто суб`єкт правопорушення повинен не тільки керувати транспортним засобом, а й розуміти що його було позбавлено права керувати ним.

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Вказує орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат у справі.

06.12.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача Коновчука М.В., у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що під час несення служби час несення служби в м. Чернівці, вул. Авангардна, 14, 09.11.2023 екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , який зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що водій частково виконав вимогу та не надав посвідчення водія відповідної категорії, а за даними «Адмінпрактики» встановлено, що позивач позбавлений права керувати транспортними засобами постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10387/23 від 18.10.2023 терміном на 1 рік, апеляційної скарги не подано, а отже така постанова набрала чинності 31.10.2023.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 121 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення на позивача в розмірі 20 400 грн. відповідно до санкції статті. Також позивача ознайомлено із змістом постанови, згідно із ст. 285 КУпАП.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, представник відповідача посилається на ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вказує і на правомірність винесеної постанови, повноважність особи, що її винесла та законність накладеного стягнення, а також вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст. ст. 276-277, ст. ст. 278-279, та ст. 280 КУпАП, а також ознайомлено позивача, згідно із процедурою розгляду справи, із його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України (дана обставина підтверджується відеозаписом із назвою export-0bl84, який додається до відзиву, а саме на 08хв. 20с. відеозапису).

Також, у відзиві представник відповідача вказує, що відеозапис із відеореєстратора підтверджує факт руху автомобіля, а після зупинки встановлено, що ним керував саме позивач, тобто факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 доведений у повній мірі та підкріплюється доданими доказами.

Просить врахувати і те, що на момент виникнення спірних правовідносин 09.11.2023 ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи при цьому повідомлений про те, що він позбавлений права керування на старок 1 рік, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

У відзиві просить суд розглянути справу а відсутності відповідача у судовому засіданні.

19.12.2023 надійшли письмові пояснення від представника позивача Чайки С.В. у яких останній просить врахувати ці пояснення під час вирішення спору. Вказує, що обов`язок доказування правомірності рішення покладається на відповідача, однак представник відповідача у відзиві не довів правомірності притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься посилання на технічний засіб, а саме реєстратор із службового транспортного засобу та відеозапис із нагрудної боді камери № 476078 за допомогою яких здійснювався запис, а тому такі докази не можуть вважатися належними.

Крім того, звертає увагу суду і на те, що жодних належних та допустимих доказів руху або зупинки транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять, адже постанова містить лише посилання на відеозапис з боді камери № 476944 з якого вбачається лише розмова з працівниками поліції біля автомобіля. Натомість суб`єктом правопорушення за ст. 126 КУпАП є особа, яка керувала транспортним засобом. Доказів правомірності зупинки транспортного засобу, а також доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху не долучено, а неправомірність зупинення транспортного засобу тягне за собою неправомірність подальших вимог щодо водія.

Згідно з даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 23.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду із викликом сторін на 12.12.2023.

В подальшому судові засідання у справі відкладалися з метою надання учасникам справи можливості скористатися правом на подачу відзиву у справі та відповіді на відзив і заперечень.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог КАС України.

Від представника позивача Чайки С.В. надійшли письмові пояснення у яких останній просив їх врахувати при винесенні рішення та судове засідання провести за відсутності представника позивача. Просить задовольнити позов, з підстав у ньому зазначених.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання. Скерували відзив на позов у якому представник відповідача просив провести судове засідання за відсутності відповідача.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2023 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області, старшим лейтенантом поліції Кушнір Т.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії ЕНА №1029166 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, за те, що останній 09.11.2023 о 10:08 в м. Чернівці вул. Авангардна, 14, як водій, керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 1 рік, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Відповідно до даних, долученої до матеріалів справи, копії постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2023 року у справі № 727/10387/23, яка набрала законної сили 31.10.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, вказаною постановою ОСОБА_1 позбавлений права керування на строк один рік, а згідно з даними такої постанови ОСОБА_1 , як і його представник ОСОБА_2 були присутні при розгляді справи.

Крім того відповідач долучає копію постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 жовтня 2023 року у справі № 727/10387/23, яка набрала законної сили 31.10.2023, згідно з якою ОСОБА_1 звертався до суду із клопотанням (заявою) про відстрочку виконання постанови, в частині сплати штрафу, та цією постановою ОСОБА_1 відстрочено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. строком до 31 січня 2024 року.

Також, разом із відзивом, відповідачем долучено диск із відеозаписом при перегляді якого встановолено, що на ньому наявні відеозаписи із реєстратора та боді камер поліцейських, хоча у постанові міститься посилання лише на відео із боді камери 476944.

Так, на відео із реєстратора у патрульному авто зафіксовано 09.11.2023 о 10:06 транспортний засіб Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 .

Переглядаючи відеозапис із боді камер поліцейських № 476944 (що вказана в оскаржуваній постанові) та № 476078 (що фіксує аналогічні обставини) судом встановлено, що екіпаж патрульної підходить до автомобіля Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 та виявляє ОСОБА_1 із яким спілкуються. При цьому ОСОБА_1 декілька раз запитує причину перевірки документів у нього.

Встановлено і те, що поліцейський представився водію, повідомив про те, що ведеться відеофіксація розмови та вказав на причину зупинки, пославшись на п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Також поліцейський перевірив за базою даних, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, а тому повідомив, що щодо нього буде винесено постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП, хоча ОСОБА_1 вказував про те, що адвокат мав оскаржувати рішення районного суду у справі де його позбавлено права керування.

Позивача, згідно із процедурою розгляду справи, ознайомлено із його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Інші матеріали відеозаписів стосуються провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, та виходять за межі вказаного провадження у справі.

Вирішуючи заявлені вимоги суд виходить із наступних правових норм.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з вимогами п.1, п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.90 КАС України).

Суд встановив, що згідно з обставин наявної в матеріалах справи оскаржуваної постанови, та як вбачається із відзиву на позов, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином для підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП відповідачу слід довести як факт керування транспортним засобом особою, так і підтвердити наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

В даному конкретному випадку, поліцейським підтверджено наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами.

Також суд вважає безпідставними доводи позивача з приводу того, що він не був обізнаний із рішенням суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП у Шевченківському районному суді м. Чернівці та після винесення постанови 18 жовтня 2023 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, звертався до суду 31 жовтня 2023 року із клопотанням про відстрочку покарання у виді штрафу.

Однак що стосується факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.11.2023, будучи позбавленим права керування, слід зазначити таке.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП виражається саме у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тобто позивач, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, у разі керування транспортним засобом може бути підданий адміністративному стягненню. Однак, у разі відсутності факту керування транспортним засобом, або його не доведенні належними доказами, позивач не може бути притягнутий до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, та обов`язок доведення правомірності оскаржуваного рішення про притягнення до адміністративної відповідальності на відповідача.

На підтвердження винуватості позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідачем, разом із відзивом, долучено відеозапис із місця події.

Суд, переглянувши та дослідивши наданий відеозапис, дійшов висновку, що на ньому відсутні переконливі докази керування транспортним засобом позивачем та відповідно факт зупинки поліцейським.

Так, із долученого відеозапису «іmport» який триває всього 5 секунд та є перерваним, не можливо належно встановити рух транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 та керуванням ним саме ОСОБА_1 , адже відеофайл не дає суду можливості достовірно встановити особу, яка перебувала за кермом. Більше того, посилання на вказаний запис відсутнє в оскаржуваній постанові.

Крім того, представник позивача долучає копію постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.11.2023, згідно з якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за фактом керування ним транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , 09.11.2023 року о 10 год. 08 хв. в м. Чернівці по вул. Авангардна, 14, повторно протягом року в стані комбінованого наркотичного сп`яніння - закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. У цій постанові (яка набрала законної сили) зазначено, що працівниками поліції, не зафіксовано рух транспортного засобу або зупинка під керуванням саме ОСОБА_1 .

Перебування у авто за кермом, ще не означає та не підтверджує факту керування таким транспортним засобом.

Інших доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 суду відповідачем надано не було, а сама по собі оскаржувана постанова не є доказом у розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП, так як відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, приймається уже за наслідками розгляду справи як рішення уповноваженого органу.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає до застосування у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1029168 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд виходить із того, що у своїй заяві представник позивача, у зв`язку із введеним воєнним станом, просив не стягувати із відповідача раніше заявлені судові витрати у справі, а тому не знаходить підстави для стягнення судових витрат у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55, 59, 62 Конституції України, Правил дорожнього руху, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 9, 126, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Чайка Сергій Вадимович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1029166 від 09.11.2023 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1029166 від 09.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.126 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у розмірі 20 400 гривень 00 копійок скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя С. А. Асташев