Справа № 200/5092/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року справа №200/5092/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 р. у справі № 200/5092/22 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів та визнання недійсними записи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати дії начальника Краматорського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки Донецької області щодо призову позивача по мобілізації протиправними та скасувати наказ Краматорського РТЦК та СП від 04.03.2022 про мобілізацію ОСОБА_1 на військову службу до лав Збройних Сил України;

- визнати протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року;

- визнати протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо призначення позивача на посаду стрільця-снайпера та скасувати наказ №63 від 04.03.2022р. військової частини НОМЕР_1 про призначення позивача на посаду стрільця-снайпера за військово-обліковою спеціальністю (ВОС-100672А) військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати недійними записи, внесені Начальником Краматорського РТЦК та СП про призов позивача згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 по мобілізації до лав ЗСУ, а також запис про призначення позивача на посаду стрільця-снайпера за військово-обліковою спеціальністю (ВОС-100672А) військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року , прийнятим в порядку спрощеного провадження, відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, щодо перебування позивача на військовому обліку на час мобілізації та, відповідно, наявності у нього статусу «військовозобов`язаного».

Пунктом 9 частини 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені поняття «військовозобов`язаного»

Так, згідно зазначеного Закону, «військовозобов`язані» - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

При цьому у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби. Вони перебувають на військовому обліку в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Саме виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Таким чином, ознакою перебування в запасі є перебування на військовому обліку та дотримання порядку і правил цього обліку.

Відповідно, зняття особи з військового обліку, по суті є рівнозначним неперебуванню особи у запасі, а військовозобов`язаними, як зазначено в Законі «Про військовий обов`язок і військову службу», є лише особи, що перебувають у запасі.

Позивач на законних підставах був знятий з військового обліку 11.06.2006 Стахановсько-Брянковським ОМВК Луганської області на підставах встановлених Міністерством оборони України, а саме: згідно ст. 2.3 наказу Міністерства оборони України №342 від 09.06.2006 року, що відповідає вимогам п.5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», якою встановлено, що зняттю з військового обліку військовозобов`язаних підлягають Громадяни України в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України (Абзац п`ятий пункту 2 частини п`ятої статті).

Таким чином, у результаті знаття з обліку позивач був переведений не в запас військовозобов`язаних, а в категорію невійськовозобов`язаних.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призову на військову службу забезпечення потреб Збройних Сил України підлягають військовозобов`язані та резервісти.

Тобто, дія Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" не розповсюджувалась на позивача.

Краматорським РТЦК та СП Донецької області не додано до суду доказів перебування позивача на військовому обліку на день призову по мобілізації за Наказом №64 від 04.03.2022.

Відповідно до п. 56 Постанови КМУ від 7 грудня 2016 р. № 921 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Відповідно до п. 16 Постанови № 921, військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

У разі відсутності у призовників і військовозобов`язаних військово- облікових документів районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки беруть їх на військовий облік, знімають або виключають з нього лише після відновлення зазначених документів.

Станом на 04.03.2022 у Краматорського РТЦК та СП Донецької області не було в наявності ані паспорта позивача, ані військового квитка (або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного).

Абзац 20 пункт 56 Порядку № 921 встановлює, що про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляється відповідні відмітки.

Тобто належним та достатнім доказом перебування на військову обліку, згідно зазначених положень законодавства, є військовий квиток (або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного) з відміткою про взяття на військовий облік.

Сторони підтверджують той факт, що позивачу не видавався військовий квиток і, відповідно, в ньому не було проставлено відмітки про взяття на військовий облік.

Судом не враховується, що це основний доказ того факту, що позивач не був прийнятий на військовий облік в установленому законі порядку, на час його мобілізації мав статус «невійськовозобов`язаного», не міг бути мобілізований на підставі Указу Президента «Про мобілізацію» та не міг бути включений до списків особового складу військової частини.

Обліково-послужна картка не має статусу військово-облікового документу на підставі якого може вестись військовий облік військовозобов`язаних. На підставі обліково-послужної картки неможливо брати осіб на військовий облік. За її втрату чи зіпсуття не передбачено жодної відповідальності. Єдине, що нею підтверджується - зняття з військового обліку і підстави такого зняття. Відповідачі не мали права робити в ній записів. Під час поновлення на військовому обліку вона залишається в ТЦК та СП (або знищується), а на заміну їй видається військовий квиток (або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного).

Крім того, відповідно до п. 15 (діючого станом на 04.03.2022) Постанови № 921, військовий облік здійснюється з урахуванням встановлених в Україні правил реєстрації місця проживання фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники і військовозобов`язані працюють (навчаються).

Враховуючи, що позивач ніколи не мав зареєстрованого місця проживання в місті Краматорську, у начальника Краматорського РТЦК та СП не було законних підстав приймати його на військовий облік.

Суд не зазначає, за яких обставин особа, яка була знята з військового обліку на законних підставах та втратила статус військовозобов`язаного може бути повторно взята на військовий облік і чи настали такі обставини станом на 04.03.2022.

Поновлення осіб, знятих з військового обліку на підставах встановлених законодавством, можливе лише за власним бажанням такої особи, після отримання військової спеціальності та відсутності інших обставин, за якими поновлення на військовому обліку неможливе (наприклад стан здоров`я).

Краматорським РТЦК та СП Донецької області надано до суду облікову картку, яка повинна складатись після взяття на облік військовозобов`язаного на підставі паспорту та інформації що міститься у військовому квитку. Враховуючи, що 04.03.2022 у відповідача-1 не було в наявності паспорта та військового квитка позивача, відповідно позивач не був взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений документ не міг бути складений, адже взяття на облік позивача так і не відбулось. Зазначена облікова картка не містить дату складання та не може доказувати взяття на військовий облік позивача на дату призову по мобілізації.

На думку скаржника надана до суду відповідачем-1 облікова картка була створена пізніше 04.03.2022 року вже після отримання копії адміністративного позову з додатками у цій справі, оскільки містить інформацію з доданих до адміністративного позову документів (паспорту позивача та його обліково-послужної картки), яка на той час була вже застаріла та неактуальна, а більшість інформації не відповідає дійсності. Вона не містить жодних підписів та печаток, крім підпису та печатки представника відповідача.

Крім того записам облікової картки позивачу було присвоєно код НОМЕР_2 ) та посада « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але у наданий відповідачем до суду поіменний список військовозобов`язаних відправлених ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2022 містить код ВОС напроти прізвища позивача - 998000.

До наданої суду відповідачем-1 ОБЛІКОВОЇ КАРТКИ внесені завідомо неправдиві відомості, а саме: а) позивач був прийнятий на облік до Краматорського РТЦК та СП 04.03.2022 року, але не існувало законних підстав приймати на облік до Краматорського РТЦК та СП. У військово-облікових документах відсутня відмітка про прийняття на військовий облік. Відмітка про взяття на військовий облік відсутня навіть у обліково-послужній картці; б) наявність військово-облікова спеціальність «Діловод діловодства» та код ВОС 901074А. В жодному військово-обліковому документі не міститься ця інформація; в) позивач працює на «КАРАВАН-САРАЙ», на посаді «юрист». Насправді на підприємстві ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» взагалі не існує в штатному розписі посади «юрист». Позивач ніколи не працював на посаді юриста; г) про проживання позивач проживає на АДРЕСА_1 , проте, позивач ніколи не проживав за вказаною адресою. Цим записом відповідач намагався створити підстави взяття на військовий облік відповідно до п. 15 (діючого станом на 04.03.2022р.) Постанови КМУ від 7 грудня 2016 р. № 921; д) позивач неодружений, оскільки він одружений з 2005 року по теперішній час; е) є донька ОСОБА_2 2015 року, оскільки позивач має 2 дітей: Світлана 2006 року та Микита 2012 року.

Скаржник зазначає, що невідповідність заповнених даних не є результатом військового стану та активних бойових дій, а відсутності у відповідача документів на підставі яких ведеться військовий облік (паспорта та військового квитка) та є доказом відсутності факту постановки позивача на військовий облік. Відмітка про постановку на військовий облік відсутня в обліково- послужній картці позивача.

Для постановки на облік необхідні наступні документи: заява на постановку на військовий облік, паспорт, військовий квиток, характеристика з місця роботи, копія диплому про освіту, спеціальність, довідка про склад сім`ї, довідка про зареєстроване місце проживання, посвідчення водія та інші.

Позивач вважає, що взяття його на військовий облік не може доказуватись обліковою карткою, наданою відповідачем з огляду на вимоги статті 74 КАС України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування (військовий квиток з відповідним записом про взяття на військовий облік), не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції визнав встановленими щодо повноважень начальника Краматорського РТЦК та СП Донецької області щодо постановки на облік та призову позивача. Проте, позивач ніколи не мав зареєстрованого місця проживання в місті Краматорську, на території здійснення своєї діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно у начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 були відсутні будь-які встановлені законодавством повноваження щодо постановки його на облік в ІНФОРМАЦІЯ_1 та призову по мобілізації.

Доказів реєстрації місця проживання позивача представником відповідача-1 до суду надано не було. Натомість позивачем були надані докази відсутності реєстрації місця проживання на території міста Краматорська.

Судом встановлено, що 04.03.2022 позивач прибув до Краматорського районного ТЦК та СП, де його направили до позаштатної військово-лікарської комісії (ВЛК) Краматорського районного ТЦК та СП, проте, матеріали справи не містять жодного доказу направлення позивача до позаштатної військово-лікарської комісії (ВЛК) Краматорського районного ТЦК та СП. Відповідач-1 жодного доказу отримання позивачем направлення на ВЛК суду надано не було. Пояснення відповідача про втрату журналу реєстрації направлень на ВЛК, доказами не підтверджено.

Суд вважає доказом проходження обов`язкового медичного огляду відповідно до частини 13 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» довідку ВЛК 45/762 від 04.03.2022 р, проте, не зазначено, яка з двох довідок за номером 45/762 від 04.03.2022 р., які є в матеріалах справи, і в яких зазначена різна інформація, визнає доказом у цій справі.

При цьому, довідки ВЛК за номерами 45/762 від 04.03.2022 р. є сфальсифікованими та не можуть вважатися доказами у цій справі. Про це неодноразово заявлялось позивачем. Позивач ніколи не направлявся на проходження ВЛК Краматорським РТЦК та СП. Доказів направлення позивача на проходження ВЛК суду надано не було.

Позивач ніколи не проходив медичний огляд на придатність до військової служби. Доказу проходження медичного огляду - проходження якого фіксується в картці обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин, яка (відповідно до п.3.6. Положення про проходження медичного огляду, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду), відповідачем до суду надано не було.

Відповідач зазначив, що зазначена картка була втрачена, при цьому не надавши доказу такої втрати.

Скаржник зазначає, що процес проходження медичного огляду кандидатом на призов на військову службу відповідно до Положення №402 займає від двох тижнів до місяця, а в деяких випадках (коли потрібне дослідження в умовах стаціонару) і до 6 місяців. Відповідачем не надано до суду жодного доказу, яким би підтверджувалось направлення запитів та отримання відповідей із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів, поліклінік, як передбачено до п. 3.5. глави 3 Розділу ІІ «Медичний огляд» ПОЛОЖЕННЯ, та відповідно не надано доказів подачі цих документів для вивчення у ВЛК до початку огляду.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу, яким би підтверджувалось проведення позивачу рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі, а в зв`язку з тим, що позивачу станом на 04.03.2022 більше 40 років, також не надано доказів вимірювання внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор .

Згідно з п.3.2 глави 3 Положення №402 кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, отоларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей. Проте позивач не був оглянутий жодним із перелічених лікарів.

Також, на довідках міститься різні печатки лікарів, різні номери реєстрації та різні адреси знаходження медичних комісій: в одній - АДРЕСА_2 , в іншій - АДРЕСА_3 , що ставить під сумнів такий доказ проходження обов`язково медичного огляду позивачем. Позивач не перебував (для проходження медичного огляду) у приміщеннях зазначених в довідках 04.03.2022 року та не міг там перебувати, адже через загрозу обстрілу всі хто знаходився в приміщенні Краматорського РТЦК та СП ( АДРЕСА_2 ) були переміщені і у вказане приміщення нікого не пускали. Інша ж будівля станом на 04.03.2022 року за адресою АДРЕСА_3 ще не була передана на потреби Краматорського РТЦК та СП там взагалі не знаходилось ніяких медичних комісій.

Позивач не оскаржував результати медичного огляду не через невідповідність його результатів існуючим медичних документам, через не оформлення жодних медичних документів на час проведення огляду, оскільки не було проведено самого медичного огляду. Тому позивач, вважає, що довідки ВЛК, які знаходяться в матеріалах справи підроблені, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів за фактом підроблення цих документів. На даний час проводиться досудове розслідування факту підроблення довідок ВЛК під номерами 45/762 від 04.03.2022 за ознаками ст. 358 КК України. Витяг з ЄРДР був наданий до суду разом з наданням доказів.

Крім того, відповідно до матеріалів наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 комісії ВЛК не було створено, а ВЛК військовозобов`язаних під час мобілізації проводили лікарі з складу комісії для приписки громадян України 2005 року народження до призовних дільниць. Така комісія не мала повноважень на проведення ВЛК військовозобов`язаним під час мобілізації. Так, п. 3.1 глави 3 Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Положення № 402 розділяє між собою ВЛК військових комісаріатів та ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК) наділяючи їх різними функціями, правами та обов`язками.

Таким чином, відповідачем не було надано належних та достатніх доказів проходження обов`язково медичного огляду позивачем у відповідності до Положення № 402 .

Також, суд помилково ототожнює облік військовослужбовців після зарахування до списків особового складу військової частин ( на підставі обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків) і процес зарахування до списків військової частини. Тому застосовує норми Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 №333, якими регулюється військовий облік після зарахування до списків особового складу військової частини.

Відповідно до п. 2.11 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), забороняється: зараховувати до списків особового складу військової частини наказом по стройовій частині осіб, які прибули без документів; зараховування до списків особового складу військової частини осіб до отримання документів, що підтверджують направлення їх у цю частину для проходження військової служби.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які були направлені з Краматорського РТЦК та СП за номером 06/3099 від 04.03.2022 року, зазначені в списку військовозобов`язані були направлені до військової частини НОМЕР_3 . Жодних документів, якими підтверджується направлення позивача до військової частини НОМЕР_1 до суду надано не було.

Також, п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону №2232 регулює та встановлює граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців.

Позивач не був військовослужбовцем на той час, коли йому виповнилось 40 років (20.01.2021 року), відповідно до п.8 ч.6 ст.37 діючої на той час редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (норма діяла до 23.04.2021 р.), позивач підлягав виключенню з військового обліку, навіть якщо б на ньому перебував, тому суд помилково застосовує ці норми права до зазначених правовідносин.

Суд першої інстанції визнав встановленими, щодо присвоєння військового звання «солдат», проте , жодного доказу присвоєння позивачу керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки після 26.02.2022 року звання «солдат» в матеріалах справи немає.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, що апелянтом не вказано, які саме норми процесуального законодавства неправильно застосовані судом при винесенні рішення - апелянт не приводить доказів, крім власних припущень і міркувань. Зміст апеляційної скарги становлять відомості, що були досліджені судом першої інстанції при розгляді справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки у спірних правовідносинах відповідачі діяли без порушення меж повноважень, визначених Законами України. Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що апелянтом не доведені факти порушення його прав.

Згідно облікової картки позивача, він має військово-облікову спеціальність (ВОС) № 901, йому присвоєно звання солдат, 04.03.2022 року позаштатною військоволікарською комісією Краматорського районного ТЦК та СП визнаний придатним до військової служби та прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних, 04.03.2022 року знятий з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.

04.03.2022 року позивач добровільно прибув до Краматорського РТЦК та СП, особисто отримав письмове направлення на ім`я голови позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки позаштатної ВЛК Краматорського РТЦК та СП № 457762 від 04.03.2022 року за підписом голови ВЛК та секретаря, скріплених печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач визнаний придатним до військової служби, про що також свідчить його картка обстеження та медичного огляду від 04.03.2022 року.

Позивачу у журналі реєстрації направлень на позаштатну ВЛК доведені під особистий підпис вимоги законодавства щодо відповідальності за ухилення від військової служби під час мобілізації та проходження медичного огляду або симуляції хвороби.

На підставі вказаних документів начальником Краматорського РТЦК та СП 04.03.2022 року виданий наказ № 64 про призив позивача на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_3 .

Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з Краматорського РТЦК та СП, у якому під номером 12 зазначений позивач, команда направлена в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , про отримання особового складу команди у списку мається запис командира військової частини.

На виконання вимог статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач по досягненню 25 років звільнений від призову на строкову військову службу, переведений з розряду призовників до розряду військовозобов`язаних та 11.06.2007 року Стахановським МВК Луганської області замість військового квитка військовозобов`язаного отримав обліково-послужну картку № НОМЕР_4 , в графі 4 якої найменування військово-облікової спеціальності (ВОС) вказана ВОС № 998 (без військової підготовки, придатний до військової служби), що спростовує посилання позивача про відсутність у нього військово-облікової спеціальності.

У графі 12 картки рішення призовної комісії записано, що позивач, як призовник, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, при цьому запис «непридатний» справлено на запис «придатний» шляхом заштриховування перших двох букв слова «непридатний», що протирічить запису в графі 4 картки про придатність позивача до військової служби.

При призові на військову службу під час мобілізації позивач будь-яких медичних документів, які свідчать про його непридатність до військової служби не надав.

У графі 19 даної картки вказано, що позивачу як військовозобов`язаному присвоєно військове звання солдат, категорія обліку 2, група обліку НПО, склад - рядовий, що протирічить заяві позивача про відсутність у нього військового звання. Дана обліково-послужна картка має також записи про те, що 11.06.2007 року позивач по досягненню 25 років взятий на облік військовозобов`язаних, 11.06.2007 року згідно ст. ст. 2, 3 наказу МОУ № 342 від 09.06.2006 року (втратив чинність) знятий з військового обліку, як такий що не має ВОС.

Зазначене протирічить запису в графі 4 і не означає, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Для отримання у військово-обліковому документі запису «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» необхідно, аби при проходженні медичної комісії ВЛК встановила статтю із списком хвороби, наведеною в наказі МОУ № 402 від 14.08.2008 року.

Таким чином, як на час призову позивача на військову службу під час мобілізації, так і на теперішній час будь-які дані, що свідчать про бронювання позивача під час мобілізації або визнання тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я у відповідача-1 відсутні.

На підставі заявки на поповнення поточного некомплекту особового складу військової частини НОМЕР_3 та усіх підпорядкованих їй підрозділів, до яких входить військова частина НОМЕР_1 Донецький ОТЦК надсилає наряди в команду НОМЕР_3 для призову під час мобілізації. Позивача було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 та позивач був направлений для проходження військової служби під час мобілізації резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменних списків у складі команди НОМЕР_3 згідно наказу начальника Краматорського РТЦК та СП від 04.03.2022 року № 64. Поіменний список також зазначений в наказі від 04.03.2022 року № 06/3099, який зберігається у військовій частині НОМЕР_3 . На пункті прийому особового складу, який розгортається на базі військової частини НОМЕР_3 , в підпорядкуванні якої знаходиться військова частина НОМЕР_1 , проводиться розподіл військовозобов`язаних по підрозділам військової частини НОМЕР_3 . Після проведення розподілу військовозобов`язаних на пункті прийому особового складу, військовозобов`язані були передані представнику військової частини НОМЕР_1 , щоб поставити на посади та усі види забезпечень.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 була зобов`язана зарахувати позивача до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечень.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом МОУ від 15.09.2022 року № 280, військово-обліковий документ позивача (солдата) є обліково-послужна картка, яка на момент зарахування у військову частину НОМЕР_1 знаходилась з позивачем.

Так як, позивачу не було видано військовий квиток ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовій частині НОМЕР_1 05.03.2022 року позивачу було видане тимчасове посвідчення військовослужбовця, у якому було зазначено його номер та коли він був виданий, також дата народження, місце народження, дата прийняття позивача у Збройні Сили України на військову службу за мобілізацією, його військове звання, причина видачі (а саме видане замість військового квитка), зазначена військова частина, ВОС, дата зарахування, номер наказу та відомість про дозвіл носіння зброї (серія, номер зброї, коли і ким видана). Журнал видачі тимчасових посвідчень військовослужбовців під час бойових дій згорів, місцезнаходження тимчасового посвідчення невідоме.

На той час, коли військова частина НОМЕР_1 подавала заявку до ІНФОРМАЦІЯ_6 на отримання військових квитків встановленого зразку військовослужбовцям, на підставі розпорядження-телеграми начальника штабу - першого заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 08.04.2022 року № 116/5523 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2022 року № 99 позивача було відряджено до військової частини НОМЕР_5 (наказ командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 12.04.2022 року № 88), тому позивача на видачу військових квитків не було внесено у зв`язку з відсутністю його рапорту та копій особистих документів та фотокарток.

Також, військова частина НОМЕР_1 подавала заявку на виготовлення ідентифікаційних жетонів військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 , однак до цього моменту жетони не надходили.

Таким чином, з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача порушень допущено не було, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

З обліково-послужної картки № 7746 від 11.06.2007 року слідує, що за рішенням призивної комісії позивач придатний до військової служби з виключенням з військового обліку та знятий з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ № 342 від 09.06.2006 року, як не має ВОС.

Отже, позивач не був виключений з військового обліку, а був знятий з нього на підставі Наказу МОУ № 342, про що в обліково-послужній картці № 7746 від 11.06.2007 року проставлена печатка про зняття з військового обліку. Оскільки позивача було саме знято з військового обліку на підставі Наказу МОУ № 342, а не виключено з нього, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 2232, він повинен був бути повторно взятий на військовий облік.

26.02.2022 року набрало чинності Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, за приписами пункту 13, керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: визначає функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу; присвоює військові звання «солдат (матрос) запасу» одночасно з прийняттям на військовий облік особам, які не проходили військової служби або були позбавлені військових звань під час проходження військової служби та служби у військовому резерві чи за вироком суду.

Організацію здійснення медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період встановлюють норми глави 3 розділу II Положення № 402.

Так, п. 3.1 глави 3 Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Згідно з п.3.2 глави 3 Положення № 402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд. Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Так, згідно довідки 45/762 від 04.03.2022 року № 06/3086, наданої позивачем, та довідки 45/762 від 04.03.2022 року № 08/3086, наданої відповідачем-1, після проведеного медичного огляду ВЛК Краматорського РТЦК та СП 04.03.2022 року позивачу встановлено діагноз «здоровий» та визнано придатним до військової служби.

Зазначені довідки підписані головою ВЛК С. А. Кравченко та секретарем ВЛК Н. О. Ексаровою, які входять до складу комісії згідно Додатку 1 до рішення виконкому міської ради від 15.12.2021 року № 1536.

Приймаючи до уваги, що суду не надано доказів оскарження висновку ВЛК від 04.03.2022 року, щодо встановлення позивачу діагнозу «здоровий», або доказів оскарження дій посадових осіб з приводу складання вказаного висновку, і питання складання наведеного висновку знаходяться поза межами цього адміністративного спору. При цьому, якщо позивач на цей час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Як вбачається з поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з Краматорського РТЦК та СП від 04.03.2022 року № 06/3099, позивач за номером ВОС 998000 направлений в розпорядження військової частини НОМЕР_3 , до якої входить військова частина НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 року № 63 позивач - солдат призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат», ВОС-Ю0672А.

В обліково-послужній картці позивача № 7746 від 11.06.2007 року міститься запис, що він 04.03.2022 року, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022, призваний у Збройні Сили України по мобілізації, а у військовій частині НОМЕР_1 позивача призначено на посаду «стрілець-снайпер» ВОС 100672А згідно наказу № 63.

Видаючи оспорюваний наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , відповідач-2 виходив з того, що направляючи особу до військової частини НОМЕР_3 Краматорським РТЦК та СП здійснені всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу.

Відповідач-2 не мав права не зарахувати позивача до особового складу військової частини НОМЕР_1 , адже мав необхідні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

З Обліково-послужної картки № 7746 від 11.06.2007 року вбачається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_7 , без військової підготовки, придатний до військової служби, № ВОС код 998 000 А (графа 4), цивільна спеціальність юрист, В/звання солдат, категорія обліку 2, група обліку НПО, склад рядовий (графа 19).

У п.12 вказаної картки зазначено, що за рішенням призивної комісії придатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

11.06.2007 року позивач прийнятий на облік Стаханівського МВК Луганської області, та 11.06.2007 року його було знято з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як не має ВОС.

04.03.2022 року позивач прибув до Краматорського районного ТЦК та СП, де його направили до позаштатної військово-лікарської комісії (ВЛК) Краматорського районного ТЦК та СП.

Згідно довідки 45/762 від 04.03.2022 року №06/3086, наданої позивачем, та довідки 45/762 від 04.03.2022 року №08/3086, наданої відповідачем-1, після проведеного медичного огляду ВЛК Краматорського РТЦК та СП 04.03.2022 року позивачу встановлено діагноз здоровий та визнано придатним до військової служби, про що також зазначено і в витязі з книги протоколів засідань призовних комісій та медичного огляду військовозобов`язаних запасу. Довідка ВЛК ОСОБА_1 зареєстрована в журналі №03-45 реєстрації вихідних документів Краматорського районного ТЦК та СП під №3086.

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з мобілізації та мобілізаційної підготовки) Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_3 №64 від 04.03.2022, на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію, відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу для комплектування команди НОМЕР_3 , призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних відповідно до поіменних списків у складі команди НОМЕР_3 , солдата ОСОБА_1 , 1981 р.н.

Відповідно до облікової картки № НОМЕР_4 , 26 № ВОС 901, код ВОС 901074 А, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (графа 1), освіта вища (Луганська академія внутрішніх справ) (графа 4), основна цивільна спеціальність юрист, місце роботи Караван-Сарай юрист, адреса місця проживання АДРЕСА_1 , неодружений, має доньку ОСОБА_2 2015 р.н. (графа 5), військове звання солдат (графа 20), категорія обліку 2 (графа 23), група обліку НПО (графа 24), склад рядовий, назва посади і ВОС діловод діловодства (графа 25), 04.03.2022 року взятий на військовий облік, виключений з обліку 04.03.2022 року у зв`язку із призивом по мобілізації у ВЧ НОМЕР_3 .

Як вбачається з поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з Краматорського районного ТЦК та СП віл 04.03.2022 року №06/3099, позивач за номером Військово-облікової спеціальності ( далі ВОС) 998000, направлений в розпорядження військової частини НОМЕР_3 .

В Обліково-послужній картці позивача № 7746 від 11.06.2007 року міститься запис, що 04.03.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 призваний у ЗСУ по мобілізації, у військовій частині НОМЕР_1 позивача призначено на посаду стрілець-снайпер ВОС 100672А згідно наказу №63.

Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.03.2022 відповідно до довідки від 21.04.2022 №125.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 63 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк солдат, ВОС-100672А.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2022 № 99 солдат ОСОБА_1 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_5 з 09.04.2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.02.2023 № 40, солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що станом на 09 лютого 2023 року не повернувся з відрядження в місце дислокації військової частини НОМЕР_1 . З 09 лютого 2023 року позивача знято з усіх видів забезпечення.

Позивач не погоджуючись з діями та рішенням відповідачів про призов його на військову службу і направлення для проходження служби без врахування, що позивач знятий з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як особа, яка не має ВОС, без проведення медичного огляду, без відповідних військових документів, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Також указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначено в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 3543-XII: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Частиною 2 статті 4 Закону № 3543-XII передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на час призову позивача на військову службу у зв`язку з мобілізацією).

Так, згідно статті 22 Закону № 3543-XII зокрема, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 23 Закону №3543-XII передбачено підстави, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, яка у даному випадку на позивача не розповсюджується.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

У ч. 5 ст. 1 Закону №2232 зазначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону №2232 взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема:

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону №2232 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону №2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу;2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;4) досягли граничного віку перебування в запасі;5) припинили громадянство України;6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), військовими комісаріатами, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (далі - Порядок №921).

Пункти 15, 16 Порядку №921 визначають, що військовий облік здійснюється з урахуванням встановленого в Україні порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники і військовозобов`язані працюють (навчаються). Військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Відповідно до пункту 56 Порядку №921 районні (міські) військові комісаріати, серед іншого: організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників і військовозобов`язаних, які проживають (перебувають) на відповідній території, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на воєнний час, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників і військовозобов`язаних та персональних даних, які містяться в них.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляється відповідні відмітки.

З наведеного слід дійти висновку, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку, Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.

Аналіз змісту відповідних положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» дає підстави для висновку, що громадяни які підлягають виключенню з військового обліку втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Як зазначалось, 11.06.2007 року позивач прийнятий на облік Стаханівського МВК Луганської області, та 11.06.2007 року його було знято з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як не має ВОС.

Отже, позивач не був виключений з військового обліку, а був знятий з нього на підставі Наказу МОУ №342. Позивач помилково ототожнює в позовній заяві вказані вище поняття, зазначаючи, що його було повністю виключено (знято) з військового обліку.

15.01.2015 наказом Міністерства оборони України № 24 внесені зміни до Настанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 щодо відміни положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.12.2017 №684 «Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних» (далі - Наказ МО №684, який набрав чинності 13.02.2018) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які: були засуджені до позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та відбували покарання в установах відбування покарань; за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними до служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки.

Таким чином, починаючи з 13.02.2018, громадяни України, яких визнано військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час (окрім через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками) мають перебувати на військовому обліку, отже відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232 повинні бути повторно взяті на військовий облік.

Вимогами абзаців 1 - 3 частини 1 статті 39 Закону № 2232 визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних па військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Таким чином, позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про порушення відповідачем на час його призиву порядку мобілізації військовозобов`язаного чи безпідставної відмови у наданні йому відстрочки від призову у порядку, визначеному статтею 23 Закону №3543-XII.

Щодо проходження медичного огляду для подальшого проходження позивачем військової служби, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 13 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (абзац 3 статті 5 Закону № 3543-XII).

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи затверджено Положення №402.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

У даному випадку застосуванню підлягають норми глави 3 розділу II Положення №402, які встановлюють організацію здійснення у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з п. 1.1. розділу 2 Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Приписами пункту 1.5 розділу 2 Положення № 402 визначено, у воєнний час військовослужбовці, військовозобов`язані, працівники Збройних Сил України, крім ВЛК, зазначених у пункті 1.4 розділу II Положення, проходять медичний огляд також у ВЛК евакуаційних пунктів, госпітальних баз.

Пунктом 3.1 глави 3 Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Згідно з пунктом 3.2 глави 3 Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Відповідно до пункту 3.3 глави 3 Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є військовозобов`язаним, а не призовником чи допризовником, а тому на думку апеляційний суду його медичний огляд повинен був проводитися саме за графою ІІ Розкладу хвороб.

Згідно довідки 45/762 від 04.03.2022 №06/3086, наданої позивачем та довідки 45/762 від 04.03.2022 №08/3086, наданої відповідачем, після проведеного медичного огляду ВЛК Краматорського РТЦК та СП 04.03.2022 позивачу встановлено діагноз здоровий та визнано придатним до військової служби.

Зазначені довідки підписані головою ВЛК ОСОБА_3 та секретарем ВЛК Н.О. Ексаровою, які входять до складу комісії згідно Додатку 1 до рішення виконкому міської ради 15.12.2021 №1536.

З огляду на викладе, позивач під час мобілізації повинен був пройти медичний огляд ВЛК з метою визначення на час його мобілізації придатності до військової служби.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії позивач пройшов військово-лікарську медичну комісію та був визнаний придатним для військової служби.

При цьому, позивач документів які б підтверджували наявність у нього хвороб під час призову не надавав, висновки ВЛК до вищої ВЛК або суду не оскаржував. Також, доказів звернення до Комісії зі скаргами на висновок або стан здоров`я не надав.

Також, щодо твердження скаржника на помилкове застосування судом норм права при вирішенні справи, а саме п.8 ч.6 ст. 37 Закону №2232, суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 8 та 9 пункту 2 ч.1 цієї статті взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (що має місце у випадку позивача).

Виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності; 9) померли (ч.6 ст.37 Закон № 2232-XII).

Отже, виключення з військового обліку може мати лише після взяття на облік.

У силу наказу Міністра оборони України «Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань» від 15.01.2015 №24, наказ Міністра оборони України від 09.06.2006 №342 (яким було передбачено зняття з військового обліку громадян, визнаних непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час) втратив чинність.

Як зазначалось, починаючи з 13.02.2018, громадяни України, яких визнано військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час (окрім через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками) мають перебувати на військовому обліку, отже відповідно до Закону №2232 повинні бути повторно взяті на військовий облік.

Оскільки позивач не виконав обов`язків визначених законодавством як військовозобов`язаний та після втрати чинності наказу №342, не звернувся до відповідного органу, зокрема, відповідача, щодо взяття на облік, у нього були відсутні підстави виключити позивача з військового обліку.

Отже, оскільки п.8 ч.6 ст.37 Закону на час звернення позивача діяла в інший редакції та не передбачала такої підстави для виключення позивача з обліку, як досягнення 40-річного віку та не отримання до цього військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності, взяття відповідачем позивача на військовий облік не суперечить законодавству.

При цьому, в позовній заяві не ставиться вимога виключити позивача з військового обліку.

Щодо посилань скаржника на відсутність військового квитка як обґрунтування протиправності дій відповідача, суд зазначає, що за положенням Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206, видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка.

Оскільки на час розгляду справи відсутні докази звернення позивача з заявою про видачу військового квитка, відповідач-1 не міг бути обізнаний про волевиявлення позивача щодо отримання квитка та відповідно були відсутні підстави для його видачі.

Суд вважає, що невідповідність заповнення пунктів в обліковій картці № НОМЕР_4 позивача не може бути самостійною підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо призову позивача на військову службу по мобілізації та не свідчить про відсутність факту постановки позивача на військовий облік.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наказ про призов позивача, як військовозобов`язаного, був правомірно прийнятий.

Крім того, пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується сторонами позивача на даний час зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення відповідно до Указу Президента України» від 24.02.2022 №69/2022.

Отже, позивач почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця.

При цьому, підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період визначені частиною 4 статті 26 Закону №2232.

Встановлений законодавцем в ч. 4 ст. 26 Закону №2232 перелік підстав для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, в умовах дії воєнного стану є вичерпним. При цьому, ні Законом №2232, ні іншими нормативно-правовим актом, в тому числі Законом №3543-XII, не передбачений порядок звільнення з військової служби військовослужбовця, який не підлягав призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Системний і буквальний способи тлумачення наведених норм дають cуду підстави для висновку про те, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та звільнення з військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних інститутів військового права.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року справа № 260/1851/22.

Тому, навіть за встановлення факту відсутності підстав для призиву військово зобов`язаної особи після її призову на військову службу, не може розглядатися як поважна причина для її звільнення з військової служби під час воєнного стану на підставі статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022, визнання протиправними дій та скасування наказ №63 від 04.03.2022р. військової частини НОМЕР_1 про призначення позивача на посаду стрільця-снайпера за військово-обліковою спеціальністю (ВОС-100672А) військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає наступне.

За частиною 6 Закону № 2232, військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.

Військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Порядок проходження військової служби військовослужбовцями, які не обіймають військових посад, установлюється положеннями про проходження військової служби.

Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

За п. 42, 196 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, первинне військове звання рядового складу присвоюється громадянам, які вступили на військову службу за контрактом осіб рядового складу і не мають військових звань, до складання ними Військової присяги. Первинне військове звання рядового складу присвоюється військовослужбовцям наказом командира військової частини, який призначає таких військовослужбовців на відповідні посади.

Громадянам, призваним на строкову військову службу, присвоюється військове звання солдата (матроса). Таке звання присвоюється наказом керівника обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки після формування команд для відправлення до військових частин.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 №333 (надалі Інструкція №333) та чинної на час виникнення спірних правовідносин, облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Для обліку особового складу в особливий період використовуються, зокрема, на сержантів і солдатів - обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків (п. 1.2).

Особовий склад, який прибув по мобілізації, зараховується в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 2.7, 2.8 глави 2 розділу ІІ. Призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу проводиться наказом по стройовій частині після закінчення відмобілізування командирами цих частин відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом незалежно від номенклатури посад для призначення на мирний час. Ці накази є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу (п. 1.3).

Військовозобов`язаним, призваним по мобілізації, початком проходження військової служби вважається день, визначений Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У військових квитках особового складу, призваного по мобілізації, а в офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, крім того, в особових справах і послужних картках робиться запис про дату призову по мобілізації і направлення до місця служби, яка засвідчується підписом військового комісара і гербовою печаткою. Особам, які прибули по мобілізації безпосередньо до військових частин або перебували на цей час на навчальному зборі, відмітки про час їх призову робляться у військових квитках начальником штабу військової частини. До отримання офіцерами, особами рядового, сержантського і старшинського складу, призваними із запасу, документів, що посвідчують особу, в їхні військові квитки вносяться також записи про призначення на посаду та інші зміни в службовому становищі.

При видачі документів, що посвідчують особу, військові квитки в офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, призваних із запасу, вилучаються і зберігаються в їхніх особових справах (п. 1.4).

Відповідно до п. 2.8 глави 2 розділу ІІ Інструкції №333, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з Краматорського районного ТЦК та СП від 04.03.2022 року №06/3099, вбачається, що позивач за номером ВОС 998000 направлений в розпорядження військової частини НОМЕР_3 , до якої входить військова частина НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 63 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк солдат, ВОС-100672А.

В Обліково-послужній картці позивача № 7746 від 11.06.2007 міститься запис, що 04.03.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 призваний у ЗСУ по мобілізації. Також, позивачу було присвоєно ВОС код 998 000 А (графа 4) без військової підготовки, придатні до військової служби. У військовій частині НОМЕР_1 позивача призначено на посаду стрілець-снайпер ВОС 100672А згідно наказу №63.

Таким чином, з огляду на правомірність наказу про призов позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ВЧ не мала права не зарахувати позивача до особового складу та не призначення на посаду, отже, наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення на посаду, відповідають приписам законодавства.

Крім того суд звертає увагу на те що спірні накази є актами індивідуальної дії, які на даний час виконані, позивач проходить службу у збройних силах та з моменту призову 04.03.2022 року не ставив під сумнів правомірність їх прийняття відповідачами.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

З огляду на результати апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 р. у справі № 200/5092/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 р. у справі № 200/5092/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко