Справа № 752/8382/23
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/8382/23
Провадження № 2-а/752/183/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2023 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії 1КІ № від 12.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) на позивача, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Також просить визнати протиправними дії Інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лук`янчука В.М. щодо тимчасового затримання 12.04.2023 транспортного засобу, належного позивачу шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик, власником якого є позивач. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати у зв`язку з отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу у розмірі 2 087,80 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.04.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначив, що його автомобіль не заважав дорожньому руху та іншим його учасникам, відтак ним не було порушено п.15.9 ґ ПДР.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.05.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у відзиві на позов повністю заперечив проти позову, зазначивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена з повною відповідністю чинному законодавству України. Підстав для її скасування немає, дії Інспектора були повністю правомірними та відповідають діючим нормам закону. Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2023 серія 1КІ №.

У відповіді на відзив відповідача позивач вказав, що відповідач у відзиві послався на загальні норми КУпАП, при цьому не звернув увагу на відсутність матеріалів фіксації вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, які б містили докази знаходження належного позивачу автомобіля ближче, ніж за 10 метрів до перехрестя. Відповідач не надав оцінку здійсненим власноруч позивачем замірам за допомогою вимірювальної рулетки, що спростовують викладені у постанові обставини порушення позивачем Правил дорожнього руху.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав, що заміри здійснені позивачем є замірами від транспортного засобу, який розташовано на перехресті до найближчих з`їздів, проте сам транспортний засіб розташовано безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, а тому такий транспортний засіб підлягав тимчасовому затриманню відповідно до приписів КУпАП.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, додаткові пояснення позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2023 року відносно позивача інспектором з паркування відділу інспекції з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лук`янчуком В. М. було винесено Постанову про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні п. 15.9 ґ ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП . Застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 680,00 грн.

За змістом даної постанови, 12.04.2023 о 18 год 18 хв. в м. Києві по вул. Хорива, 5-А транспортний засіб «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , зупинено на перехресті або ближче 10 м від перехрестя, що порушує п. 15.9, ґ) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993р. № 3353, встановлюють ПДР, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 15.9 ґ) ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з п. 1.10 ПДР перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Положеннями ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізу фотофіксації місця розташування транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , які були додані відповідачем до відзиву, вбачається, що він дійсно був припаркований в положенні, відстань до перехрестя якого складала менше 10м, та розташований таким чином на проїзній частині перехрестя, що створювало суттєву перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху іншим транспортним засобам, що рухались проїзною частиною дороги.

Крім того, з фотофіксації правопорушення вбачається, що автомобіль позивача залишено безпосередньо у зоні перехрестя з круговим рухом по вул. Хорива.

При цьому перед виїздом на перехрестя встановлено дорожній знак 4.10 «Круговий рух».

Разом з тим, транспортний засіб «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , розміщено за дорожнім знаком , тобто у зоні його дії та як наслідок у зоні перехрестя.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, зазначені обставини стороною позивача спростовані не були.

Відсутність даних щодо вимірювання фактичної відстані від транспортного засобу до перехрестя, за вказаних обставин, не може слугувати підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому виміри, зроблені позивачем суд не бере до уваги, оскільки вони здійснені не у відповідності до вимог закону, а на власний розсуд позивача. Тобто заміри здійснені позивачем є замірами від транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , який розташовано на перехресті до найближчих з`їздів, проте сам транспортний засіб розташовано безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, а тому такий транспортний засіб підлягав тимчасовому затриманню відповідно до приписів КУпАП.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині протиправності дій головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лук`янчука В. М. щодо тимчасового затримання та евакуації автомобіля, належного позивачу.

Суд зазначає, що доводи позивача про те, що його автомобіль суттєво не перешкоджав дорожньому руху і не створював загрозу безпеці руху, оцінюються судом критично, оскільки повністю спростовуються матеріалами фотофіксації адміністративного правопорушення.

Приписами п. 1.5 ПДР встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З фотофіксації допущеного правопорушення вбачається, що розміщений позивачем автомобіль «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , обмежує видимість транспортних засобів, які мають намір виїхати на вказане перехрестя.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про скасування постанови 1КІ № від 12.04.2023 та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу вказаного правопорушення.

Щодо вимог про стягнення вартості евакуації транспортного засобу та вартості його зберігання суд зазначає наступне.

Якк свідчать матеріали справи, за повернення тимчасово затриманого транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігався на спеціальному майданчику чи стоянці, позивачем було оплачено витрати, пов`язані з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу у розмірі 2 087,80 грн.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами факту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв`язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Ураховуючи те, що судом не встановлено факту протиправної поведінки відповідача, та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачу шкодою, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову, тому судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя