Справа № 134/2035/23
Суддя: Швець Л. В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/2035/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2023 року

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Швець Л.В.

при секретарі судового засідання Томашенко О.М.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Крижопільського районного суду із позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 1573 від 24.08.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 серпня 2023 року начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М. було винесено постанову в адміністративній справі № 1573 відносно нього та якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Про наявність вказаної постанови йому стало відомо лише 23 жовтня 2023 роки, коли листа йому передала його мати ОСОБА_2 , при цьому, вона повідомила, що листа вона отримала 20.10.2023 року, про що розписалася в поштовому повідомленні. Відповідно до змісту постанови, його визнано винним в порушенні вимог абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: йому ставиться у вину те, що він 07 серпня 2023 року не з`явився до другого відділу Тульчинського РТЦК та СП для проходження військово-лікарської комісії. Окрім того, в постанові стверджується, що 09 серпня 2023 року він відмовився від надання пояснень та підпису протоколу №2/151 від 09.08.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вказує, що зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки його не повідомлено про дату, час розгляду з приводу обставин, викладених у фабулі обвинувачення, чим грубо порушено його право. Крім того, викладені в постанові № 1573 від 24.08.2023 року про адміністративне правопорушення обставини не відображають конкретний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, як в описовій так і в резолютивній частині не зазначено за якою саме ознакою кваліфіковано дії ОСОБА_1 . В з в`язку із цим, позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 1573 від 24.08.2023 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 09.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін тривалістю 10 днів для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 20.11.2023 року визнано поважною причину пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом та поновлено такий строк, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Окрім того, постановлено витребувати у Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що стали підставою для винесення постанови № 1573 від 24.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

13 грудня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. До відзиву долучив засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування відзиву представник відповідача вказує, що 06.08.2023 року була виписана повістка № В2/3931 на ім`я ОСОБА_1 з вимогою прибути 07 серпня 2023 року до другого відділу Тульчинського РТЦК та СП для проходження військово-лікарської комісії, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис у розписці про отримання повідомлення, про те на військово-лікарську комісію ОСОБА_1 не прибув, що підтверджується рапортом офіцера відділення рекрутингу та комплектування від 07.08.2023 року. 09.08.2023 року з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, начальником відділення обліку мобілізаційної роботи було складено протокол № 2/151 на ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі № 2/151 є пояснення позивача, а також в присутності двох свідків відмовився від підпису протоколу, тому про дату, час та місце розгляду справи йому було повідомлено усно. Твердження позивача про те, що в постанові не зазначено за якою саме ознакою кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, спростовується тим, що відповідно до абзацу 13 ст. 1 Закону України «Про оборону», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізації (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Справу може бути розглянуто у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Той факт, що ОСОБА_1 була роз`яснена ст. 268 КУпАП та той факт, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи підтверджується протоколом № 2/151 та особистими підписами свідків у протоколі. Невиконання обов`язків, визначених в Законі України «Про оборону України та в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема неявки за повісткою районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений повісткою час, дату та місце, а також, неналежне виконання військового обов`язку в запасі, становлять собою склад правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, не з`явившись по повістці другого відділу Тульчинського РТЦК та СП у визначений строк, час та місце та не пройшовши медичний огляд, громадянин ОСОБА_1 , не виконав свої обов`язки, які передбачені в ч. 3 ст. 17 Законі України «Про оборону України та в ч.1 ст. 22 Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 3, абзац 2,3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи вищезазначене 24 серпня 2023 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 210-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, про що була винесена постанова № 1573 від 24.08.2023 року. Тому вважають доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП та просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі

13 грудня 2023 року вищевказаний відзив з додатками відповідачем подано до канцелярії суду разом із заявою про поновлення строку. В даній заяві представник відповідача просить поновити строк для подачі відзиву на позов та долучити відзив до матеріалів справи, мотивуючи тим, що оскільки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у період воєнного часу на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладаються функції проведення мобілізаційних заходів, необхідних для забезпечення обороноздатності держави, ІНФОРМАЦІЯ_2 не мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами позовної заяви, тому пропустив строк на подання відзиву. В зв`язку з цим просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити процесуальний строк відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України.

Зважаючи на викладені обставини в заяві суд поновив строк на подання відзиву, та прийняв даний відзив до матеріалів справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 18 грудня 2023 року позовні вимоги підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Пояснивши суду, що дійсно не з`явився до другого відділу Тульчинського РТЦК та СП для проходження військово-лікарської комісії, оскільки пояснював представникам ТЦК, що ВЛК проходив в Тульчинському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Коли складали протокол, йому не повідомляли коли відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення, не зачитували протокол, свідками, які зазначені в протоколі, були самі представники ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протокол складали біля магазину. Про те, що відносно нього розглядалася адміністративна справа та складено постанову і його визнано винним за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення йому стало відомо коли він в жовтні отримав листа від відповідача.

Відповідач Тульчинський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Постанови № 1573 від 24.08.2023 року, винесеною т.в.о. начальника Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної політики майором ОСОБА_3 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що, 07.08.2023 року не з`явився за повісткою до другого відділу Тульчинського РТЦК та СП чим порушив вимоги частини третьої ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 2 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Вказана постанова складена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію постанови ОСОБА_1 отримав 23 жовтня 2023 року, коли передала йому його мати ОСОБА_2 , яка отримала листа 20.10.2023 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти, та копією конверта, де зазначено номер рекомендованого відправлення.

Згідно з ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст.121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року позивачу поновлено строк на звернення до суду з даним позовом

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 р. (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до п.19 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Ч.2 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст.7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно д ост. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Так, судом встановлено, що 09.08.2023 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки майором Шевчуком П.В., керуючись ст. ст. 254-256 КУпАП складено протокол № 2/151 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , 21.09.1978 особисто під підпис отримав повістку 06.08.2023 року про необхідність прибуття 07 серпня 2023 року о 09 год. до другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за адресою: АДРЕСА_1 , однак у час, зазначений у повістці, не прибув, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Свідками правопорушення у протоколі зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Протокол містить підпис посадової особи, яка склала протокол, а також підпис двох свідків. ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі в присутності зазначених свідків. Посилання сторони відповідача на те, що даний протокол був складений у присутності ОСОБА_1 і зачитаний йому вголос нічим не підтверджується.

Будь-яких відміток про долучення до протоколу матеріалів, доказів, протокол не містить.

Відповідно до копії розписки про отримання повістки б/н, повістку на ім`я ОСОБА_1 про виклик до другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 09 год. 00хв. 07.08.2023 року, було отримано 16.08.2023 року під особистий підпис.

Як вже зазначалось, 09.08.2023 року, начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки майором Шевчуком П.В., керуючись ст. ст. 254-256 КУпАП складено протокол № 2/151 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09.08.2023 року в порушень вимог ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 07.08.2023 року не з`явився за повісткою до другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в поясненнях до протоколу зазначено «Тому що відсутні наявні документи про наявність документів по стану здоров`я».

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута та оскаржувана постанова винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Відповідач не надав суду належні, допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримав його копію, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не прибув в зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття.

З наданих представником відповідача копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 09.08.2023 року, про те, що виявлено 07.08.2023 року адміністративне правопорушення відповідно до рапорту офіцера відділення рекрутингу та комплектування другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування то соціальної підтримки ОСОБА_6 , про що 09.08.2023 року складено протокол № 4 про те, що 07.08.2023 року ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до другого відділу Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Таким чином, адміністративне правопорушення виявлено уповноваженими особами на два дні пізніше складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, згідно ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представниками громадської організації чи громадської самодіяльності. Доказів щодо повноважень на складання вказаного протоколу відповідачем надано не було.

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не дотримані вимоги ст. ст. 254, 256, 268, 279, 280 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення із забезпеченням права особи визначені ст.268 КУпАП, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

В той же час, виносячи вказану постанову, т.в.о. начальника Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної політики майором Ярмоленком І.В. не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які ним були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, належним чином не мотивував свого висновку про винуватість позивача, що є порушення вимог ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню.

Разом з тим, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як просить позивач, суд не знаходить і вважає, що виявлені судом порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача можуть бути усунені під час нового розгляду справи відповідачем, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП стосовно позивача ОСОБА_1 слід направити на новий розгляд до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної політики.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до ч. 3 ст.139 КАСУ судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так як одну вимогу позивача суд задовольняє, а іншу вимогу ні, тому з Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 р., ст.7, 9 , 139, 210, 235, 245, 250-252, 254, 256, 268, 277-280, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 121, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної політики про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП задовольнити частково.

Скасувати Постанову № 1573 від 24.08.2023 року, винесеною т.в.о. начальника Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної політики майором Ярмоленком І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Справу направити на новий розгляд до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя