Справа № 240/34896/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

19 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/34896/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши заяву про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про зупинення дії рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Офісу Генерального прокурора, в якій заявник просить: зупинити дію рішення оскаржуваного рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади №07/1/1-21п-23 від 04.12.2023 року до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

В обґрунтування вищевказаної заяви вказано, що за результатами проведення перевірки та комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади винесено рішення №07/1/1 -21п-23 від 04.12.2023 року, яким встановлено наявність у діяльності керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Галичанського Ігоря Валентиновича, з підстави, передбаченої п.З ч.І ст.41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади.

За таких обставин, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №07/1/1 -21п-23 від 04.12.2023 року, на думку заявника, може призвести до неможливості виконання судового рішення у разі його задоволення, та до неможливості поновлення його порушених прав та інтересів. Так, як за наслідками прийняття рішення керівником органу прокуратури, уповноваженому на прийняття рішення про звільнення прокурора з адміністративної посади буде видано відповідний наказ.

Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним з огляду на існування очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та існуванням обставин, що ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства Українизаява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства Українизакріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства Україниподання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до ч.ч. 1, 2ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову слідує, що 15.03.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону строком на 5 років (наказ №82 о/с від 15.03.2021 року).

За успішне виконання на посаді керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оперативність у роботі наказом Генерального прокурора від 22.11.2021 року оголошено подяку. Надалі, упродовж 2022 року та в період з 01.01.2023 року по 17.03.2023 року, заявник вважає, що ним належним чином виконувались службові обов`язку, спрямовані на виконання функцій прокуратури, закріплених у ст. 131-1 Конституції України. За підсумками 2022 року будь-яких грубих нарікань щодо його роботи на посаді керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури, а також щодо їх систематичності, з боку структурних підрозділів та керівництва прокуратури регіону не було.

У подальшому, заявнику було запропоновано добровільно написати заяву про звільнення з посади. 14.06.2023 року ним було направлено на адресу керівника прокуратури регіону листа про визнання незаконним та безпідставним Попередження за підписом останнього про подальше його звільнення на підставі п.9 ч.І ст.51 та ст.60 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з перейменуванням Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері на Житомирську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони без зміни її правового статусу у структурі органу та обсягу функціональних обов`язків.

З метою подальшого примушування його до написання заяви про звільнення з посади було прийнято рішення про проведення у Житомирській спеціалізованій прокуратурі так званої комплексної перевірки, в тому числі за підсумками роботи за 2022 р., хоча за вказаний період роботи оцінка керівництвом регіону була надана.

За результатами проведення перевірки та комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади винесено рішення №07/1/1 -21п-23 від 04.12.2023 року, яким встановлено наявність у діяльності керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Галичанського Ігоря Валентиновича, з підстави, передбаченої п.З ч.І ст.41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади.

За таких обставин, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №07/1/1 -21п-23 від 04.12.2023 року, на думку заявника, може призвести до неможливості виконання судового рішення у разі його задоволення, та до неможливості поновлення його порушених прав та інтересів. Так, як за наслідками прийняття рішення керівником органу прокуратури, уповноваженому на прийняття рішення про звільнення прокурора з адміністративної посади буде видано відповідний наказ.

Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним з огляду на існування очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та існуванням обставин, що ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду.

Суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що заявлений вид забезпечення позову не є рівнозначним вирішенню спору по суті, оскільки у даному випадку перевіряється виключно наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, прямо передбачених ст. 150 КАС України, протиправність/правомірність рішення, яке заявник має намір оскаржити не перевіряється і може бути встановлена тільки на підставі з`ясування всіх фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупнсті, що здійснюється судом при ухваленні рішення за результатами розгляду позовних вимог по суті. Позаяк такий вид забезпечення позову як зупинення дії індивідуального акта прямо передбачений п.1 ч. 1 ст. 151 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ч.2 ст. 153 КАС України покладає на заявника обов`язок подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. В протилежному випадку, в силу приписів п.1 ч. 8 ст. 157 КАС України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом.

З огляду на викладене, вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення до набрання рішенням по справі законної сили відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Таким чином, належним видом забезпечення позову, в даному випадку, є зупинення дії оскаржуваного рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади №07/1/1-21п-23 від 04.12.2023 року, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію оскаржуваного рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади №07/1/1-21п-23 від 04.12.2023 року до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 19 грудня 2023 року.

Суддя Р.М.Шимонович