Справа № 160/16055/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

12 грудня 2023 року справа 160/16055/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 (суддя Коренев А.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про виплату допомоги по вагітності та пологах

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.07.2023 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України в якому просила:

- визнати протиправною відмову в прийнятті заяви-розрахунку від 04.07.2023 № -2023-13 та нарахування і виплати допомоги по вагітності та пологах на підставі листків непрацездатності №5237928-1.1 від 28.11.2022 та №5009211-1.1 від 03.04.2023;

- зобов`язати нарахувати та виплатити допомогу по вагітності та пологам на підставі листків непрацездатності №5237928-1.1 від 28.11.2022 та № 5009211-1.1 від 03.04.2023 згідно із заявою-розрахунком № -2023-13 від 04.07.2023.

В обґрунтування позову посилалась на те, що єдиний соціальний внесок було сплачено роботодавцем позивача за основним місцем та самостійно позивачем, як фізичною особою-підприємцем, а тому у зв`язку з настанням страхового випадку, виплати мають здійснюватися як за основним місцем роботи так і за місцем зайняття підприємницькою діяльністю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що нормами чинного законодавства не передбачено виплату допомоги по вагітності та пологах одночасно за основним місцем роботи та як фізичній особі-підприємцю.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що судом протиправно застосовано норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції після 01.01.2023, оскільки страховий випадок позивача стався в 2022 році.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 через особистий кабінет на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала заяву-розрахунок №-2023-13 про нарахування і виплату допомоги по вагітності та пологах на підставі листків непрацездатності від 28.11.2022 та від 03.04.2023.

До заяви-розрахунку додано сканкопії протоколу засідання комісії із соціального страхування б/н від 28.12.2022, розрахунку № 1 по листку непрацездатності від 28.11.2022 № 5237928-1.1, протоколу засідання комісії із соціального страхування б/н від 18.05.2023, розрахунку №1 по листку непрацездатності від 03.04.2023 № 5009211-1.1., протоколу засідання комісії із соціального страхування № 07/12-22 від 07.12.2022, довідки про доходи № 07/12 від 07.12.2022, протоколу засідання комісії із соціального страхування № 03/04-23 від 03.04.2023, додатку 1 ЄСВ до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік, квитанції №2 про прийняття декларації, довідки про відсутність заборгованості з ЄСВ за 2022 рік, довідку форми ОК-5, довідку форми ОК-7, квитанції про сплату ЄСВ за 2022 рік.

Згідно інформації в особистому кабінеті на Веб-порталі електронних послуг, Пенсійний фонд України 04.07.2023 відхилив заяву-розрахунок №-2023-13 від 04.07.2023.

Вважаючи протиправною відмову у прийнятті заяви та нарахуванні і виплаті допомоги по вагітності та пологам, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції, що діяла до 01.01.2023) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2023 набула чинності оновлена редакція Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 якого, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно наведеної норми, допомога по вагітності та пологах може бути виплачена лише за одним місцем роботи.

Наведена норма Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування набрала чинності 01.01.2023.

Оскільки позивачка звернулась із заявою на отримання допомоги по вагітності та пологах після 01.01.2023 пенсійний орган був зобов`язаний дотримуватись норм чинних на момент прийняття рішення.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що право на отримання допомоги по вагітності та пологах за листками непрацездатності від 28.11.2022 №5237928-1.1 та від 03.04.2023 №5009211-1.1. було реалізовано позивачкою за основним місцем роботи в АО Адвокатська компанія Апріорі.

Отже на момент розгляду заяви № -2023-13 від 04.07.2023 у відповідача були відсутні законні підстави для нарахування та виплати позивачці допомоги по вагітності та пологах за основним місцем роботи за сумісництвом як фізичній особі-підприємцю.

Варто зазначити, що в даному випадку не йде мова про порушення принципу незворотності дії закону в часі, оскільки відповідачем застосовано саме норму яка діяла на час прийняття рішення.

Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати позивачці допомоги по вагітності та пологах на підставі листків непрацездатності від 28.11.2022 №5237928-1.1 та від 03.04.2023 №5009211-1.1.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 12.12.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повну постанову складено 18.12.2023.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова