Справа № 540/8295/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 540/8295/21

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

повний текст судового рішення

складено 21.01.2022, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком та скасувати рішення від 28.09.2021 р. №27 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області включити до трудового стажу позивача періоди роботи в Дудчанському сільському споживчому товаристві з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р. (4 роки 2 місяці); періоди роботи в колгоспі "Червонофлотець" з 01.11.1979 р. по 31.12.1979 р. та з 01.02.1980 р. по 31.08.1980 р. (9 місяців); періоди навчання в Херсонському профкулінарному училищі з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р. (2 роки 10 місяців); період догляду за особою, яка досягла 80-років, з 01.03.2021 р. по 14.09.2021 р. (6 місяців та 14 днів), відповідно до довідки від 15.07.2021 р. №2729; період з 28.02.2005 р. по 26.08.2005 р. (6 місяців та 27 днів) - виплата матеріальної допомоги в центрі зайнятості, відповідно до п.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву від 21.09.2021 р. про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила всі необхідні документи, проте відповідачем протиправно не було зараховано вищевказані періоди до трудового стажу та, як наслідок, відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу 28 років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволений частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення ГУПФ України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії, зобов`язав відповідача включити до трудового стажу позивачки періоди роботи в Дудчанському сільському споживчому товаристві з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р.; періоди навчання в Херсонському профкулінарному училищі з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р.; період догляду за особою, яка досягла 80-років, з 01.03.2021 р. по 14.09.2021 р. відповідно до довідки від 15.07.2021 р. № 2729; період з 31.01.2005 р. по 26.08.2005 р. - виплата матеріальної допомоги в центрі зайнятості та повторно розглянути заяву про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В частині позовних вимог про включення до трудового стажу періодів роботи у колгоспі "Червонофлотець" з 01.11.1979 р. по 31.12.1979 р. та з 01.02.1980 р. по 31.08.1980 р. судом відмовлено, оскільки при розгляді заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 від 21.09.2021 дане питання відповідачем не досліджувалось, адже надана позивачем архівна довідка КУ "Трудовий архів" Нововоронцовської селищної ради Херсонської області від 12.11.2021 №02-01/100-У видана після прийняття оскаржуваного рішення, а відтак, відповідач не мав можливості надати оцінку вказаній інформації.

У задоволенні частини позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 суд також відмовив, оскільки скасування вказаного вище рішення охоплює дану позовну вимогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ГУПФ України в Херсонській області просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржуваний період роботи у Дудчанському сільському споживчому товаристві з 19.01.1982 року по 19.03.1985 року (4 роки 2 місяці) не зараховано, оскільки у записах трудової книжки Позивачки виявлені виправлення, чим порушено норми пункту 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162.

Апелянт також зазначив, що пенсійним органом правомірно не зараховано до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 у Херсонському профкулінарному училищі згідно свідоцтва серія №4709 від 30.06.1980, оскільки у свідоцтві про закінчення навчального закладу та отримання освіти дівоче прізвище Позивачки ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає прізвищу ОСОБА_2 , зазначеному в свідоцтві про народження Позивачки (надано повторно) серія НОМЕР_1 від 27.02.1981 та у свідоцтві про шлюб Позивачки серія НОМЕР_2 від 23.05.1981 року. При цьому уточнюючу довідку позивачка до пенсійного органу не надавала.

Також на думку апелянта, врахування до страхового стажу періоду, коли особа отримувала матеріальну допомогу, яка призначалася відповідно п.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Законом №1058 не передбачено.

Щодо періоду з 01.03.2021 по 14.09.2021 - догляд за пристарілою особою, яка досягла віку 80 років, апелянт зазначив, що на підставі даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу даний період відсутній, а тому, на думку апелянта, відсутні і підстави для його зарахування до страхового стажу.

ОСОБА_1 своїм правом на надання відзиву не скористалась.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУПФ України в Херсонській області (Нововоронцовка) із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 28.09.2021 року №27 відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу 28 років. При цьому відповідачем зараховано до страхового стажу 23 роки 18 днів та не враховано періоди:

- роботи в Дудчанському сільському споживчому товаристві з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р. (4 роки 2 місяці) - оскільки в трудовій книжці є виправлення в даті наказу на звільнення;

- періоди навчання в Херсонському профкулінарному училищі з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р. (2 роки 10 місяців), оскільки у свідоцтві про навчання прізвище не співпадає з прізвищем в свідоцтві про шлюб.

Про прийняте рішення та підстави його прийняття повідомлено листом від 04.10.2021 р. №2100-0304-8/48282, в якому, зокрема вказано, що до страхового стажу не включено також:

- період з 28.05.2005 р. по 26.08.2005 р. - виплата матеріальної допомоги в центрі зайнятості відповідно до п.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки врахування даного періоду не передбачено Законом №1058.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування вищевказаних періодів до її трудового стажу та рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи, що рішення суду першої інстанції оскаржено виключно у частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції не дає оцінку частині позовних вимог про включення до трудового стажу періодів роботи у колгоспі "Червонофлотець" з 01.11.1979 р. по 31.12.1979 р. та з 01.02.1980 р. по 31.08.1980 р. та визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону від 09.07.2003 №1058-IV).

Порядок та умови зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004 року, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788).

Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 (далі Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Приписами ч.1 ст.26 Закону №1058-IV визначено необхідний страховий стаж 28 років.

А згідно ч.2 ст.26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2021 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу від 18 до 28 років.

Як вбачається з копії трудової книжки від 29.07.1982 р. серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 працювала у період з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р. у Дудчанському сільському споживчому товаристві на посаді завідуючої тарним складом №2.

У рішенні від 28.09.2021 р. № 27 відповідач, мотивуючи не зарахування періоду роботи з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р., вказав, що у трудовій книжці є виправлення в даті наказу про звільнення.

Між тим, позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком надано до ГУ ПФУ в Херсонській області архівну довідку КУ "Трудовий архів Нововоронцовського району" Херсонської області від 30.10.2020 р. № 02-02/118-У про заробітну плату ОСОБА_1 , з якої вбачається, що заробітна плата останній нараховувалась до березня 1985 року включно (а.с.29).

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 у разі встановлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші виправлення здійснюються адміністрацією того підприємства, де був внесений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому потрібну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу чи розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або їх невідповідності фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не вказаних у трудовій книжці.

Відповідно до п.4.1 Інструкції № 162 при звільненні працівника або службової особи всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесенні до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Хоча відомості у трудовій книжці про звільнення позивача з Дудчанського сільського споживчого товариства і містять виправлення у році розпорядження про звільнення, проте відповідно до п.18 постанови Ради міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року №656 "Про трудові книжки робочих та службовців" відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням керівника підприємства, установи, організації).

Аналогічні приписи з даного питання також містяться у п.4 Постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року №301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, відповідно до Постанови № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Тобто, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, від 09.08.2019 у справі № 654/890/17 та від 12.09.2022 року у справі № 569/16691/16-а.

При цьому, суд зауважує, що доказів визнання у встановленому законом порядку недійсними, нечинними або такими, що внесені помилково записів в трудовій книжці позивача та виданої довідки, відповідачем надано не було.

Апеляційний суд окремо зауважує, що довідка КУ "Трудовий архів Нововоронцовського району" Херсонської області від 30.10.2020 р. № 02-02/118-У про заробітну плату ОСОБА_1 складена на підставі первинних бухгалтерських документів (книг, відомостей про нарахування заробітної плати), а тому не приймати її до уваги відповідач не має права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про протиправність відповідача щодо відмови у зарахуванні страхового стажу з 19.01.1981 р. по 19.03.1985 р. у Дудчанському сільському споживчому товаристві.

Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання в Херсонському профкулінарному училищі з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р. з тих підстав, що у свідоцтві про навчання прізвище позивачки не співпадає з прізвищем в свідоцтві про шлюб (в свідоцтві про шлюб - ОСОБА_2 , а в свідоцтві про навчання - ОСОБА_2 ), апеляційний суд зазначає наступне.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через веб-портал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, управління має право вимагати документи, яких не вистачає для призначення пенсії. При цьому відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, зазначив, що період навчання з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р. не зараховано саме з підстав не подання уточнюючих довідок.

Тобто, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач фактично позбавив позивача права подання документів для підтвердження навчання, що, як наслідок, вплинуло на не зарахування періоду навчання з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р. до страхового стажу позивача.

Разом з тим, у матеріалах справа наявна довідка Державного навчального закладу "Херсонське вище професійне училище ресторанного господарства" (правонаступник Херсонського професійного кулінарного училища Обласного управління громадського харчування) від 16.11.2021 р. №443 про підтвердження періоду навчання ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що позивач належними та допустимими доказами підтвердила наявність у неї права на зарахування до страхового стажу періоду навчання у Херсонському професійному кулінарному училищі з 01.09.1977 р. по 30.06.1980 р., а відтак,позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду догляду за особою, яка досягла 80-років з 01.03.2021 р. по 14.09.2021 р., колегія суддів вказує на наступне.

Згідно довідки Нововоронцовського відділу Управління соціального захисту населення Бериславської РДА Херсонської області від 15.07.2021 р. №2791 ОСОБА_1 перебувала на обліку як отримувач компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за пристарілою особою, яка досягла 80-річного віку, з 24.01.2019 р. по 14.09.2021 р.

При цьому відповідачем зараховано до страхового стажу період з 24.01.2019 р. по 28.02.2021 р., а період з 01.03.2021 р. по 14.09.2021 р. не зараховано у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків.

Положеннями п.9 ст.11 Закону №1058 передбачено, що один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органу, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Для осіб, перелічених у п.9 ст.11 Закону №1058, страхувальником є органи, які виплачують допомогу і передають відомості про застрахованих осіб до територіальних органів Пенсійного фонду. Зокрема це органи соціального захисту населення.

За приписами ст.113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом ст.26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску покладено саме на орган соціального захисту населення - Управління соціального захисту населення Бериславської РДА Херсонської області.

Апеляційний суд зауважує, що позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час догляду за пристарілою особою, фактично внаслідок невиконання органом соціального захисту населення обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

З огляду на викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період догляду за особою, яка досягла 80-річного віку з 01.03.2021 р. по 14.09.2021 р.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду виплати позивачу матеріальної допомоги в центрі зайнятості з 28.02.2005 р. по 26.08.2005 р., апеляційний суд зазначає наступне.

Із трудової книжки позивача від 20.03.1985 р. серії НОМЕР_4 (записи №№ 25, 26) вбачається, що у період з 28.02.2005 р. по 26.08.2005 р. вона перебувала на обліку в Нововоронцовському районному центрі зайнятості та отримувала матеріальну допомогу по безробіттю.

В свою чергу, ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 р. №1533-III (в редакції, чинній станом на 28.02.2005 р.) передбачено, що безробітним, у яких закінчився строк виплати допомоги по безробіттю, матеріальна допомога по безробіттю надається за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Матеріальна допомога по безробіттю надається протягом 180 календарних днів у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Закону №1058 (до 01.01.2004 р.), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, визначених Законом № 1058.

Згідно ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до 01.01.2010 р. період одержання допомоги по безробіттю підтверджується на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01.01.2010 р. - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що період перебування на обліку у центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю підлягає зарахуванню до трудового стажу.

При цьому, як вже зазначалось вище, записами трудової книжки позивачки підтверджується період перебування останньої на обліку у центрі зайнятості та отримання допомоги у період з 28.02.2005 р. по 26.08.2005 р., при цьому судом 1-ї інстанції було помилково зараховано до страхового стажу період виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги в центрі зайнятості з 31.01.2005 р. по 26.08.2005 р.

Разом з тим, згідно записів №24, №25 вказаної трудової книжки, 30.01.2005 року виплата позивачці допомоги по безробіттю була закінчена, а наступна виплата розпочалась 28.02.2005 року. Тобто, матеріали справи не містять доказів перебування позивачки на обліку у центрі зайнятості та отримання допомоги у період 30.01.2005 по 28.02.2005 року.

Таким чином, оскільки суд 1-ї інстанції помилково визначив період зарахування до страхового стажу періоду виплати позивачу матеріальної допомоги в центрі зайнятості, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, зазначивши правильний період з 28.02.2005 по 26.08.2005 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи та їм надано невірну правову оцінку в частині позовних вимог, колегія суддів, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, змінює рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

В іншій частині судом першої інстанції встановлено всі обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та відповідно до ст.316 КАС України апеляційний суд залишає рішення суду 1-ї інстанції у цій частині без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини змінити період включення до трудового стажу виплати матеріальної допомоги в центрі зайнятості, відповідно до п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», вказавши замість «період з 31.01.2005 р. по 26.08.2005 р.» - «період з 28.02.2005 р. по 26.08.2005 р.».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко