Справа № 280/7654/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 грудня 2023 року Справа № 280/7654/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - ОСОБА_1

до - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - відповідач), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - третя особа) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.07.2023 № 22 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу позивача (за Списком № 1) період роботи з 24.07.2003 по 10.11.2011;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 06.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області позивачу було відмовлено позивачу у призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю в нього, на думку відповідача, необхідного пільгового стажу за Списком № 1, а саме 7 років 6 місяців. Відповідач, відмовляючи в призначенні пенсії, не зарахував до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 24.07.2003 по 10.11.2011, а зарахував тільки період роботи з 18.03.2004 по 17.03.2009 з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Такі дії позивач вважає протиправними, позовні вимоги просить задовольнити.

22 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/7654/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Пояснення від третьої особи найдішли до суду 09 жовтня 2023 року за вх. № 44399. Заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 від 06.07.2023 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіалості та ухвалено рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгової стажу роботи позивачки за Списком № 1 зараховано всі періоди роботи протягом березня 2004 року березня 2009 року, з урахуванням фактично відпрацьованого часу, згідно із рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.06.2023 № 3400. Таким чином, прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці. Виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 26 жовтня 2023 року за вх. № 47358. З позиції відповідача, на підставі наданих документів до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб до страхового стажу зараховані усі періоди роботи позивача, і відповідно страховий стаж позивача склав 38 років 02 місяців 18 днів, в тому числі додатково за повних 02 роки роботи за Списком № 1. Страховий стаж Позивача із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 склав 02 років 06 місяців 12 днів. Так, до страхового стажу Позивача із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці зараховано періоди роботи протягом березня 2004 року - березня 2009 року, з урахуванням фактично відпрацьовано часу, згідно Рішення Комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, від 19.06.2023 № 3400. Інші документи, що підтверджують наявність у Позивача страхового стажу із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, до заяви про призначення пенсії від 06.07.2023 не надано. З урахуванням викладеного, правові підстави для зарахування спірних періодів роботи Позивача до страхового стажу у Головного управління відсутні.

05 грудня 2023 року ухвалою суду витребовано у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області копію рішення Комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, від 19.06.2023 № 3400.

18 грудня 2023 року за вх. № 56305 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява про виконання ухвали суду. Третьою особу долучено копію рішення Комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, від 19.06.2023 № 3400.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заяву про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та ухвалено рішення від 14.07.2023 № 22 про відмову у призначенні пенсії, в яком зазначено наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування» право на призначення пенсії m піком на пільгових у мовах за Списком № 1 мають жінки, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими тa особливо важкими умовами праці m Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 1 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають необхідною стажу роботи із особливо шкідливими та особливо важкими умовами пралі, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (тобто З роки 9 місяців), та відповідний страховий стаж пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам.

Вік заявниці 50 років 03 місяці.

Страховий стаж становить 38 років 02 місяці (8 днів (в тому числі додатково за повних 02 роки роботи, за Списком № 1).

Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 02 років 06 місяців 12 днів. Результати розгляду наданих документів, доданих до заяви:

до страхового стажу зараховано всі періоди;

до пільгового стажу роботи зa Списком № 1 зараховано періоди роботи протягом березня 2004 року - березня 2009 року, з урахуванням фактично відпрацьованого часу, згідно із рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, то дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.06.2023 № 3400.

Висновок: відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідною страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць),атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992, це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України(далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

З аналізу вищезазначених вимог законодавства вбачається, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд вважає, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Також суд вказує на те, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Відповідно матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 07.08.1988, вона працювала у ВАТ "Вуглецевий композит" на посаді просочувальника з 24.07.2003 по 10.11.2011 (8 років 3 місяці 18 днів).

Згідно матеріалів справи, під час роботи роботодавцем була проведена атестація робочого місця за умовами праці відповідно до від 26.03.1998 № 36, від 18.03.2004 № 30, яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 за займаною позивачем посадою - просочувальник.

Про проведену атестацію робочого місця та про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 на посаді електрогазозварника в зазначений період роботи в ВАТ "Вуглецевий композит" в трудовій книжці було зроблено відповідний запис з посиланням на витяг з наказу про атестацію.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.06.2023 № 3400 розглянуто заяву про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 для підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, і встановила таке. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 1 виробництв, робіт, професій..., затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, р. VII, п. 8, поз. 7.8а та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» з урахуванням документів: трудової книжки, архівних довідок від 10.03.2021 №№ 04-21/Щ-69, 04-21/Щ-70, 04-21/Щ-72, 04-21/Щ-74, 04-21/Щ-75, 04-21/Щ-71, 04-21/Щ-73, наказів про результати проведення атестацій робочих місць від 26.03.1998 № 36, від 18.03.2004 № 30 та витягу з Єдиного Державного Реєстру про ліквідацію підприємства від 09.06.2003 б/н.

На підставі викладеного, Комісія вирішила зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком № 1 просочувальником з 18.03.2004 по 17.03.2009 у ВАТ "Вуглецевий композит" з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Згідно матеріалів справи, вказані записи про пільговий стаж в трудовій книжці в період роботиз 24.07.2003 по 10.11.2011 в ВАТ "Вуглецевий композит" зроблено у відповідності до вимог п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Вказане також не заперечується Пенсійним органом.

Так, слід вказати, що згідно положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років, результати атестації використовуються для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до положень ч.6, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць передбачає підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах. Крім того, в атестації зазначаються і умови, і характер праці тощо.

Ці нормативні акти вказують, що записи в трудовій книжці робляться на підтвердження саме права на пенсію на пільгових умовах без будь-яких застережень.

У трудовій книжці позивача роботодавцем зроблено відповідні записи, якими підтверджено право на пільгову пенсію за Списком 1 за результатом атестації робочих місць у спірний період.

Отже, роботодавець зробив записи в трудовій книжці з врахуванням всіх умов необхідних для виникнення у особи права на пенсію на пільгових умовах, а саме, що посада віднесена до Списку, що проведена атестація робочих місць та повної зайнятості працівника у шкідливих умовах праці, за повноту і достовірність яких він несе відповідальність.

Вказані записи про підтвердження пільгового характеру роботи в трудовій книжці не оскаржено та в судовому порядку недійсним не визнано.

Таким чином, встановлено, та не спростовано відповідачем, що посада просочувальника за якою позивач працювала у ВАТ "Вуглецевий композит", передбачені Списком №1, в трудовій книжці містяться записи про підтвердження право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та проведену атестацію з посиланням на виписку з відповідних наказів про атестацію, в трудовій книжці позивача наявні всі записи, які підтверджують пільговий стаж роботи за Списком 1, а тому не вимагається інших документів, підтверджуючих цю обставину.

Такий висновок узгоджується з вищезазначеною в позовній заяві правовою позицією Верховного Суду України, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи наведене, відповідач дійшов до передчасного висновку щодо незарахування спірного періоду до стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Таким чином, враховуючи, що у трудовій книжці містяться відповідні записи про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 відповідач протиправно не зарахував позивачу період роботи з 24.07.2003 по 10.11.2011 у ВАТ "Вуглецевий композит" до пільгового стажу.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача здійснити призначення пенсії на пільгових умовах позивачу, суд зазначає наступне.

Статтями 80-85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у процедурі забезпечення громадян пенсіями прямо передбачені такі механізми як призначення пенсії та виплата пенсії. Ці ж самі механізми згадані законодавцем і у приписах статей 44-47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково деталізована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі за текстом - Порядок № 22-1).

Згідно з пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить до висновку, що правова категорія "призначення пенсії" використовується законодавцем у розумінні прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України письмового рішення (як індивідуального акту) з приводу визнання за особою суб`єктивного права на одержання грошових платежів у галузі соціального страхування із визначенням розміру регулярного платежу у межах календарного місяця. А тому виданий ПФУ індивідуальний акт з приводу призначення пенсії одночасно охоплює як владне управлінське волевиявлення стосовно правової підстави пенсії, так і владне управське волевиявлення стосовно грошового виміру пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи" про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня отримання їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, належним способом захисту порушеного права є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.07.2023 № 22 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов`язати відповідача зарахувати з 24.07.2003 по 10.11.2011 період роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 1 з 06.07.2023 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням спірного періоду до пільгового стажу позивача за Списком № 1 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору сплачену позивачем при зверненні до суду.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп, згідно квитанції № ПН2884675 від 13.09.2023.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Моріхідна, буд. 1, ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.07.2023 № 22 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 з 06.07.2023 на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи з 24.07.2003 по 10.11.2011, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Моріхідна, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 19 грудня 2023 року.

Суддя Сацький Р.В.