Справа № 640/2/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2/22
18 грудня 2023 року м. Київ
судді Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 640/2/22 за позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
12 грудня 2023 року Шостим апеляційним адміністративним судом у складі колегії суддів: головуючого судді Файдюка В.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Собківа Я.М., розглянуто апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
За наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року - залишено без змін.
Відповідно до статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України викладаю свою окрему думку, оскільки не згідний із доводами, викладеними у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023, ухваленою колегіально за наслідками розгляду апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року.
На обґрунтування зазначеного судового рішення колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду послалася на те, що банк правомірно застосував ставку 0% податку на доходи нерезидентів при виплаті дивідендів нерезиденту, адже на виконання вимог ст.103 ПК України та Конвенції, перед виплатою дивідендів Банк отримав від нерезидента належним чином оформлені довідки (свідоцтва) резидентності від 22.02.2018 р. та від 04.03.2019 р. на підтвердження статусу BNP Paribas SA як податкового резидента Французької Республіки. Довідки резидентності, надані BNP Paribas SA, підтверджують, що останній був податковим резидентом Французької Республіки для цілей податку на прибуток та Конвенції протягом 2018-2019 рр.
Крім того, було зазначено, що компетентні органи кожної із договірних держав підтверджують, що довідка резидентності за формою 730-FR-ANG-SD без зазначення суми доходу є достатньою підставою для застосування пільгової ставки податку на доходи нерезидентів, передбаченої ст. 10,11,12 Конвенції, при виплаті резиденту Франції доходу у вигляді дивідендів, процентів чи роялті.
Однак, із таким висновком не можна погодитись, з підстав зазначених нижче.
Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки АТ «УКРСИББАНК» надано витяг з протоколу річних загальних зборів акціонерів товариства від 27.04.2018, відповідно до якого загальними зборами акціонерів було розглянуто та затверджено питання про розподіл прибутку і збитків Банку за 2017 рік що становить 1 467 440 855,79 грн. На виплату дивідендів акціонерам банку прийнято рішення спрямувати 1 200 000 000,00 грн., з них 720 000 000,00 грн. нерезиденту «BNP Paribas SA» (ФРАНЦІЯ).
До перевірки також АТ «УКРСИББАНК» надано витяг з протоколу річних загальних зборів акціонерів товариства від 26.04.2019 р., відповідно до якого загальними зборами акціонерів було розглянуто та затверджено питання про розподіл прибутку і збитків Банку за 2018 рік, що становить 2 659 856 681,17 грн. На виплату дивідендів акціонерам банку прийнято рішення спрямувати 2 526 863 847,11 грн., з них 1 516 118 308,27 грн. нерезиденту «BNP Paribas SA» (ФРАНЦІЯ).
Проте, в акті перевірки зазначено, що зазначені вище сертифікати посвідчення резидентності були видані Податковою службою Франції раніше, ніж було затверджене рішення про виплату дивідендів акціонерам банку. Відтак, на час оформлення сертифікатів сума дивідендів до виплати була не відома.
Відповідно до п.2 ст.29 Конвенції між Урядом України і Урядом Французької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, яка підписана 30.01.1997 та набула чинності
01.11.1998 року (далі - Конвенція з Францією) «з метою одержання в Договірній Державі переваг, передбачених статтями 10, 11 і 12, резиденти другої Договірної Держави повинні, якщо інше не вирішено компетентними органами, представити форму посвідчення резиденції, яка передбачає, зокрема, характер і суму даного доходу і включає посвідчення податкової адміністрації цієї другої Держави.»
Таким чином, сертифікати посвідчення резидентності були видані Податковою службою Франції раніше, ніж було затверджене рішення про виплату дивідендів акціонерам банку. Тобто на час оформлення сертифікатів сума дивідендів до виплати була невідома.
З аналізу норми п.2 ст. 29 Конвенції з Францією випливає що, посвідчення нерезидентності повинно отримуватися в період з дати коли відома сума виплати (в даному випадку з дати протоколу річних загальних зборів акціонерів товариства) до дати виплати.
Враховуючи зазначене, вважаю, що виплата на користь нерезидента «BNP Paribas SA» (Франція) дивідендів підлягає оподаткуванню податком з доходів нерезидентів в розмірі 15% у відповідності до вимог п.п.141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПКУ, оскільки застосування Конвенції з Францією до зазначених виплат є неможливим так як посвідчення резидентності не відповідає ст.29 Конвенції з Францією.
Також, позивачем у нерезидента «BNP Paribas SA» (ФРАНЦІЯ) було придбано облігації в загальній кількості 50 000 штук 49 592 614,02 дол. США, що на дату придбання еквівалентно - 1 347 079 093,06 грн.
На дату придбання вартість облігацій складалась з номіналу, накопиченого купонного (процентного) доходу та дисконту.
В бухгалтерському обліку зазначені складові вартості відображені наступними бухгалтерськими проводками:
-номінал на загальну суму 1 358 937 920,00 грн. (Дт 3212 «Боргові цінні папери, випущені банком, у портфелі банку до погашення» Кт 3739 «Транзитний рахунок за іншими розрахунками»)
-накопичений купонний (процентний) дохід на загальну суму 6 668 378,04 грн. (Дт 3218 «Нараховані доходи за борговими цінними паперами» Кт 3739 «Транзитний рахунок за іншими розрахунками»)
-дисконт на загальну суму 17 689 435,15 грн. (Дт 3739 «Транзитний рахунок за іншими розрахунками» Кт 3216 «Неамортизований дисконт за борговими цінними паперами в портфелі банку до погашення»).
Згідно з «Положенням про функціонування фондових бірж», затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 22.11.2012 №1688 (зі змінами та доповненнями) «накопичений купонний (процентний) дохід за облігацією (далі - НКД) - частина купонного (процентного) доходу за облігацією, яка розраховується пропорційно кількості днів від дати виплати попереднього купонного доходу, або дати розміщення облігації, або дати початку нарахування першої купонної виплати до дати проведення грошових розрахунків за договором купівлі- продажу облігації».
Особливості оподаткування доходів нерезидентів із джерелом походження з України встановлено у п.141.4 ст. 141 ПКУ.
Відповідно до п.п. а) пп.141.4.1, п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПКУ резиденти, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) виплату процентів із джерелом походження з України, повинен утримувати податок з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Відповідно до Конвенції з Францією оподаткування виплат у вигляді процентів регламентовано ст.11, а можливість застосування конвенції ст.29. ч.4 ст.11 Конвенції з Францією «термін «проценти» при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і облігацій чи боргових вимог, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій або боргових зобов`язань. Штрафні виплати, що стягуються за несвоєчасну сплату, не повинні розглядатися як проценти для цілей цієї статті. Термін «проценти» не включає будь- який вид доходу, що розглядається як дивіденди відповідно до положень статті 10».
Відповідно до п.2 ст.29 Конвенції з Францією «з метою одержання в Договірній Державі переваг, передбачених статтями 10, 11 і 12, резиденти другої Договірної Держави повинні, якщо інше не вирішено компетентними органами, представити форму посвідчення резиденції, яка передбачає, зокрема, характер і суму даного доходу і включає посвідчення податкової адміністрації цієї другої Держави».
До перевірки позивач - АТ «УКРСИББАНК» не надав форму посвідчення резиденції, яка передбачає, зокрема, характер і суму доходу і включає посвідчення податкової адміністрації Французької республіки для застосування Конвенції при виплаті нерезиденту «BNP Paribas SA» накопиченого купонного (процентного) доходу, який є складовою виплат за договорами купівлі облігацій.
Таким чином, враховуючи норми п.2 ст. 29 Конвенції з Францією виплата на користь нерезидента «BNP Paribas SA» (Франція) накопиченого купонного (процентного) доходу підлягає оподаткуванню податком з доходів нерезидентів в розмірі 15%.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що оскаржуване податкове повідомлення- рішення прийнято правомірно та є законним.
Отже, із зазначених вище підстав, я не погоджуюся з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 року, якою апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року - залишено без змін.
Таким чином, на мій погляд, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 317 КАС України, мало бути скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовлено, про що і зазначаю в даній окремій думці як суддя у справі.
Суддя Шостого апеляційного
адміністративного суду Я.М. Собків