Справа № 697/2491/23
Суддя: Колісник Л. О.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2491/23
провадження № 2-а/697/19/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря Десятник О.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови. Позов мотивує тим, що 11.11.2023 о 00:05 год. старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Скалозубом С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8117932 від 11.11.2023, якою на позивача накладено адміністративних стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 10.11.2023 о 23:59 год. в м. Києві по вулиці Стеценка 10, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад вище вказаного адміністративного правопорушення. Працівниками поліції під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, натомість повідомлено, що доказ уже оцінено, а тому відносно водія буде складено та винесено постанову. З доказами позивача так ознайомлено і не було. Вважає, що він здійснив проїзд на зелений миготливий сигнал, при цьому перебуваючи в русі посеред перехрестя, де вже горів жовтий сигнал світлофора. В п. 8.11 ПДР України вказано - водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місті передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстремального гальмування, дозволяється рухатися далі за умовами забезпечення безпеки дорожнього руху. Ним було здійснено рух на зелений миготливий сигнал світлофора, що дозволяв проїзд транспортного засобу з метою закінчення маневру, не вдаючись до екстремального гальмування. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ №8117932 від 11.11.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити, з зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Судові витрати покласти на відповідача.

У процесі розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою суду від 23.11.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 01.12.2023.

30.11.2023 на електронну адресу суду та 06.12.2023 засобами поштового зв`язку від представників відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представники відповідача вважають, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Повідомляють, що оскільки позивач приїхавши на транспортному засобі перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність якого передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Інспектор підійшов та представився позивачеві, повідомив причину зупинки останнього, а також, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» розмова записується на нагрудний відеореєстратор, після чого позивач надав усі пояснення з приводу проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Відповідно до даних, які містяться на відеореєстраторі № 474906 під патрулювання по вул. Стеценка, 10 в місті Києві, працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням позивача та повідомили, що останній порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. На місці зупинки поліцейські встановили, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності. Позивач не заперечував факт проїзду на жовтий сигнал світлофора, доказував працівникам поліції, що жовтий сигнал світлофора дозволяє останньому завершити маневр. Вважають, що доводи позивача в даній частині є необґрунтованими та такими, що суперечить ПДР, оскільки у відповідності до п. 8.10 Правил, у разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місті передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстремального гальмування дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином дана норма забороняє здійснювати завершення маневру. вважають винесену постановою законною та такою що не підлягає до скасування. У задоволенні позову просять відмовити повністю (а.с.20-23, 30-36).

Позивач в судове засідання не з`явився, скеровано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задовольнити (а.с.48).

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАТ № 8117932 від 11.11.2023, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Зі змісту даної постанов вбачається, що ОСОБА_1 10.11.2023 о 23:59 год. в м. Києві по вулиці Стеценка 10, керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3.«ґ» ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Представником відповідача на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху надано диски з відеозаписами, а саме: ID реєстратора № 474906 від 10.11.2023, які приєднано до матеріалів справи (а.с.38,46).

Так, з наданого до суду відеозапису вбачається, що позивачем у справі не заперечується факт проїзду регульованого перехрестя на жовтий (заборонений) сигнал світлофора. Разом з тим, позивач вказав в позовній заяві, а також пояснив працівнику поліції, що він рухаючись на жовтий сигнал світлофора не міг зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування, згідно вимог ПДР України, оскільки виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, але коли автомобіль уже проїхав стоп-лінію та перехрещувану проїзну частину на світлофорі загорівся жовтий сигнал.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в інших випадках перед перехрещувальною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.8.11 ПДР, водіям у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора, або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надані представником відповідача відеозаписами не містять обставин порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР, зокрема, п. 8.7.3 «г». Дані відеозаписи розпочинаються з зупинки позивача на вимогу працівників поліції, його пояснень та складення оскаржуваної постанови, а тому суд не може перевірити та з`ясувати чи мав позивач можливість здійснити зупинку автомобіля у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування та не створюючи перешкод для інших учасників руху, у зв`язку з чим його дії, враховуючи положення п. 8.11 ПДР, не можливо розцінювати як порушення вимог ПДР.

Крім того, суд зазначає, що на відеозаписі працівник поліції на вимогу ОСОБА_1 надати докази порушення ним ПДР, пояснив, що дане відео зберігається в надійному місці та може бути надане не відразу, а через деякий час. Натомість, ні суду, ні позивачу даний доказ надано так і не було.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією №9324-1429-3439-8704 від 16.11.2023, а тому у відповідності до вимог ст. 139 КАС України дані судові витрати необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст.ст.9, 241-246, 250, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАТ № 8117932 від 11.11.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , вул. Ф.Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Головуючий Л . О . Колісник