Справа № 120/6185/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6185/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

18 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ГУ ПФУ у Вінницькій області) в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії у відповідності із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на території зони радіоактивного забруднення за період роботи з березня 2004 року по лютий 2005 року у відповідності із вимогами частини другої статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з обмеженням максимальним розміром пенсії в 168 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на території зони радіоактивного забруднення за період роботи з березня 2004 року по лютий 2005 року у відповідності із вимогами частини другої статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження максимальним розміром пенсії в 168 грн, з моменту подачі заяви.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, з врахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.08.2023 року позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення. Так, у заяві йдеться про те, що судом не вирішено питання щодо застосування при перерахунку пенсії за частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" максимального розміру пенсії у розмірі 168 грн.

Відтак, позивач просив викласти резолютивну частину рішення суду наступним чином:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з обмеженням максимальним розміром пенсії в 168 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження максимальним розміром пенсії в 168 грн, починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, з врахуванням проведених виплат.

05 вересня 2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом винесено додаткове рішення, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії в 168 грн. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії в 168 грн, починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, з врахуванням проведених виплат.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, ГУ ПФУ у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення є вичерпним.

Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення.

Так, із змісту рішення суду першої інстанції встановлено, що 17.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у відповідності із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на території зони радіоактивного забруднення за період роботи з березня 2004 року по квітень 2005 року у відповідності із вимогами частини другої статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження максимальним розміром пенсії в 168 грн, з моменту подачі заяви.

Проте, листом від 07.04.2023 №5999-4594/В-02/8-0200/23 ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило у здійсненні перерахунку пенсії позивача, вказавши, що право на призначення пенсії він набув у 2019 році за нині діючим законодавством, відповідно розмір пенсії розрахований згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №1058 та про відсутність законних підстав для здійснення перерахунку пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку за роботу в період з 01.03.2004 по 28.02.2005. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, а саме 168 грн.

Так, ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Так, у даному випадку, відповідач зазначив, що частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, а саме 168 грн.

Однак, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить жодних положень щодо обмеження частини пенсії, обрахованої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною 168,00 грн., передбаченою постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів трудових пенсій" від 15.04.2003 № 544.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 09.04.2020 в справі №560/869/17.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність факту вирішення не всіх позовних вимог, а тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку визначеному п. ч. 1 ст. 252 КАС України.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухвалені додаткового рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.