Справа № 560/7888/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7888/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

19 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2023 позивач, - ТОВ "Кірабуд", звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Хмельницькій області № 8931/2201-0715 від 04.08.2021 форма "Р" за платежем з податку на прибуток підприємств, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств у сумі 4790243,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 3218995,00 грн, за штрафними санкціями - 1571248,00 грн.

Також, позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Хмельницькій області №8932/2201-0715 від 04.08.2021 форма "Р" за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 6468012,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 4312008,00 грн, за штрафними санкціями - 2156004,00 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

03.07.2023 від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (т.11 а.с.114) в якій останній зазначає, що рішення Державної податкової служби України від 28.12.2021 №29241/6/99-00-06-01-01-06 про результат розгляду скарги позивач отримав 07.02.2022, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення. Проте, із позовом звернувся лише у травні 2023 року, пропустивши строк звернення до суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2023 позов товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання документально обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду або заяви про поновлення цього строку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД".

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 8931/2201-0715 від 04.08.2021 та № 8932/2201-0715 від 04.08.2021 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Як вбачається з апеляційної скарги позивач не заявляв клопотання про розгляд справи за його участю.

Враховуючи зазначене, характер правовідносин (перегляд процесуальної ухвали суду першої інстанції), колегія суддів вважає за можливе розглянути справу (переглянути правомірність ухвали суду першої інстанції в межах ч.1 ст.308 КАС України) без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення № 8931/2201-0715 від 04.08.2021 та № 8932/2201-0715 від 04.08.2021 позивач оскаржив до Державної податкової служби України. Зокрема рішенням від 28.12.2021 №29241/6/99-00-06-01-01-06 скарга товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" залишена без задоволення, а прийняті податкові-повідомлення рішення без змін.

Рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" надіслане за зареєстрованою адресою місцезнаходження зазначеного товариства, яка є його податковою адресою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями № 8931/2201-0715 від 04.08.2021 та №8932/2201-0715 від 04.08.2021 позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Факт надіслання рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги позивача за зареєстрованою адресою його місцезнаходження підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У повідомленні про вручення рекомендованої кореспонденції працівником поштового відділення здійснений запис про вручення рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06, ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності.

Відповідальність за перевірку повноважень на отримання поштової кореспонденції від імені юридичної особи, покладена на працівників об`єкту поштового зв`язку.

Заперечуючи факт отримання у лютому 2022 року рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 позивач посилається відсутність у ОСОБА_1 відповідних повноважень у зв`язку із закінченням строку дії довіреності від 04.01.2021 на отримання усіх видів поштової кореспонденції.

Разом з тим, позивач не заперечує те, що ОСОБА_1 , яка на підставі довіреності протягом значного терміну часу отримувала від імені позивача поштову кореспонденцію, станом на 07.02.2022 перебувала в штаті ТОВ "Кірабуд" та виконувала покладені на неї посадові обов`язки.

Крім того, вказуючи на відсутність у вказаної особи відповідних повноважень, позивач не надав суду доказів, які підтверджують покладання обов`язків щодо отримання поштової кореспонденції, на іншу особу та доказів отримання цією особою іншої поштової кореспонденції, що надходила позивачу після закінчення строку довіреності, виданої ОСОБА_1 , а також доказів, того, що з дати закінчення дії довіреності, виданої ОСОБА_1 , їй не видавалась інша довіреність.

Посилання позивача на відсутність у журналі вхідної кореспонденції відомостей про отримання рішення від 28.12.2021 суд не бере до уваги, оскільки можливі порушення працівника позивача правил реєстрації вхідної кореспонденції не можуть слугувати доказом її неотримання позивачем.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вважає доведеним факт отримання позивачем 07.02.2022 рішення Державної податкової служби України від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 з дотриманням вимог пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, оскільки після отримання рішення Державної податкової служби України від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 звернувся до суду у квітні 2023 за захистом своїх прав.

Таким чином, наведені позивачем обставини, якими обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав суд першої інстанції вважає неповажними.

З урахуванням вказаного та оскільки пояснення товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" не усувають недоліки позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, колегія суддів зазначає, що реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Основним нормативним актом, який установлює строк звернення до суду і містить положення щодо часових меж, упродовж яких особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу, є КАС України.

Питання строків звернення до суду врегульовано статтею 122 КАС України.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів (податкових органів), є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, висловивши правову позицію про те, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Верховний Суд у складі судової палати вважає помилковим твердження позивача про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України. Також ця норма закріплює обмеження на позасудовий порядок оскарження відповідних рішень податкового органу, у разі їх оскарження в судовому порядку, та визначає зміну правового стану грошового зобов`язання на неузгоджене.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивач використовував спосіб захисту, як попереднє адміністративне оскарження.

Водночас п.56.19 ст.56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.11.2020 справа №500/2486/19.

В свою чергу, як зазначав Верховний Суд в постанові від 11.10.2019 справа №640/20468/18 рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки - шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення. Та тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу.

Отже, в даному випадку з урахуванням висновків Верховного Суду має застосовуватись саме тримісячний строк на звернення з адміністративним позовом до суду.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області №8931/2201-0715 від 04.08.2021, №8932/2201-0715 від 04.08.2021, в межах справи №560/3945/23, в березні 2023 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 позовну заяву ТОВ "КІРАБУД" до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачеві.

Підставами для повернення стало те, що позивач не усунув недоліки адміністративного позову, а саме: не надано доказів сплати судового збору в розмірі 24156 грн за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду; не надано належним чином засвідчених копій доданих до адміністративного позову документів для відповідача, з урахуванням вимог статті 94 КАС України; не надано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущено; не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

В подальшому, 28.04.2023 позивач повторно звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №8931/2201-0715 від 04.08.2021, №8932/2201-0715 від 04.08.2021.

Податкові повідомлення-рішення № 8931/2201-0715 від 04.08.2021 та № 8932/2201-0715 від 04.08.2021 позивач оскаржив до Державної податкової служби України.

Рішенням від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 скарга товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" залишена без задоволення, а прийняті податкові-повідомлення рішення без змін.

Рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" надіслане за зареєстрованою адресою місцезнаходження зазначеного товариства, яка є його податковою адресою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В свою чергу, позивач вказує, що не отримував вказане рішення.

Заперечуючи факт отримання у лютому 2022 року рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06 позивач посилається відсутність у ОСОБА_1 відповідних повноважень у зв`язку із закінченням строку дії довіреності від 04.01.2021 на отримання усіх видів поштової кореспонденції.

Також, позивач звернув увагу, що не мав первинних документів оскільки останні перебували в адвокатському бюро "Андрія Бурця "ПРАВОЗАХИСТ". Крім того, позивач звернув увагу на зупинення строків адміністративного оскарження у зв`язку з COVID-19.

Щодо вручення рішення від 28.12.2021 № 29241/6/99-00-06-01-01-06, саме 07.02.2022 представнику ТОВ "КІРАБУД" Базан Юлії Петрівни, колегія суддів зазначає, що як вказує позивач дія повноважень довіреності від 04.01.2021, виданої на ім`я ОСОБА_1 , щодо отримання усіх видів поштової кореспонденції, закінчилась до лютого 2022 року.

В свою чергу, нову довіреність щодо отримання усіх видів поштової кореспонденції ТОВ "КІРАБУД" було надано лише 01.04.2022 на ім`я Гордійчук С.Т. При цьому позивач в апеляційній скарзі також вказав про повноважного представника ОСОБА_2 (доказів повноважень суду надано не було).

Разом з цим, з наданих доказів можливо встановити, що в період з 04.01.2022 по 01.04.2022 уповноваженою особою був лише директор Гордєєв Д.М.

Проте, правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачається порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з п.94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв`язку за місцем обслуговування. Зокрема, передбачена можливість вручення поштових відправлень через абонентські скриньки або ж особисто представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Тобто, як вірно вказав суд першої інстанції, рекомендовані листи адресовані юридичним особам, видаються (вручаються) їх представникам, уповноваженим на одержання пошти на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. При цьому копія такої довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об`єкті поштового зв`язку. Отже, працівники Укрпошти перевіряють наявність повноважень на отримання поштових відправлень на адресу юридичних осіб.

Отже, відповідальність за перевірку повноважень на отримання поштової кореспонденції від імені юридичної особи, покладена на працівників об`єкту поштового зв`язку.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи (т.11 а.с.120) відповідне відправлення отримано представником Базан Ю.П. 07.02.2022 за довіреністю.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В свою чергу, доказів звернення позивача до АТ "Укрпошта" з приводу вручення даного рекомендованого повідомлення неналежній особі, суду надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.4 ст.122 КАС України якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Тобто, з дня коли особа оскаржила рішення суб`єкта владних повноважень у разі відсутності рішення за результатами розгляду скарги позивача, встановлюється шестимісячний строк. Такий строк позивачем також було пропущено.

Також, важливою обставиною є те, що згідно з п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи (рішення) надісланні за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому вони вважаються врученні належним чином.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Крім того, як вбачається з КП "ДСС", Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів справи, позивач у 2022 році вчиняв фактичну та процесуальну діяльність.

Щодо доводів апелянта в частині надання первинних документів адвокатському бюро "Андрія Бурця "ПРАВОЗАХИСТ", колегія суддів зазначає, що вказане обставина в межах законодавства не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки була добровільним виявлення волі самого позивача. Тобто, вказаний довід не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

В частині доводів апелянта щодо COVID-19, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.52-8 підрозділу 10 розділу XX Тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (зі змінами та доповненнями) на всій території України був встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"

Підпунктом 2 пункту 9 вказаного Закону розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України був доповнений пунктом 3, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строки, визначенні КАС України, продовжено на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17 липня 2020 року набрали чинності положення Закону України від 18 червня 2020 року №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", якими пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено у новій редакції.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

При цьому, за висновками Верховного Суду у постанові від 5 жовтня 2022 року у справі №640/11331/20, визначені КАС України процесуальні строки з 2 квітня по 16 липня 2020 року, у тому числі (…) на звернення до суду, були продовжені на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, з 7 серпня 2020 року розпочали діяти загальні строки звернення до суду.

Необхідно зазначити, що пунктом 52-8 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у зв`язку із набранням чинності Законів від 30 березня та від 13 травня 2020 року № 540-IX, № 591-IX було передбачено, що тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Так, аналіз положення статті 56 ПК України визначає подання скарги окремою процедурою адміністративного оскарження відповідного рішення, яке реалізується шляхом направлення звернення до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку. Така процедура адміністративного оскарження, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, вважається досудовим порядком вирішення спору. ПК України заперечує можливість одночасного оскарження відповідного рішення в адміністративному і в судовому порядку, про що свідчить норма пункту 56.18 статті 56 ПК України, відповідно до якої рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Отже, суд не вдається до аналізу змін, що зазнала у період дії карантину стаття 102 ПК України, яка, відповідно до комплексного аналізу висновків Верховного Суду, зокрема, у справах №160/11673/20, №500/2486/19, не визначає строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

Також, колегія суддів наголошує, ще раз що на час звернення позивача до суду також були чинними норми ПК України, що визначали місячний строк звернення до суду.

З урахуванням вказаного доводи апелянта не знаходять свого підтвердження, а колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

На підставі вказаного суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КІРАБУД" залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.