Справа № 380/3973/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3973/23 пров. № А/857/18221/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Коморний О.І. у м. Львів) у справі № 380/3973/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України стосовно неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2022 року та січень 2023 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за грудень 2022 року в сумі 48932,25 грн. та за січень 2023 року в сумі 68950,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що проходить військову службу на посаді старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) з 23.11.2022 та приймає безпосередню участь у бойових діях, забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 22 доби грудня 2022 року. Зобов`язано 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000 грндодаткову винагороду за 22 доби грудня 2022 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території в Донецькій та Луганській областях з 23.11.2022 по теперішній час, що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 № 12/429. Суд зазначив, що саме на підставі бойових розпоряджень за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 заступником начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальником головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_2 було подано рапорт від 01.01.2023, зареєстрований 02.01.2023 за вх.№27 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 з клопотанням, відповідно до вимог постанови КМУ від 28.02.2022 №168, наказу АДПСУ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) у розмірі 70000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань.

Разом з тим, суд зазначив, що м. Краматорськ Донецької області не є містом в якому ведуться воєнні (бойові) дії з 01.01.2023 по 31.01.2023, тому відсутні умови для виплати позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за січень 2023, як безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових дій) у період здійснення зазначених заходів.

Отже, судом встановлена відсутність права позивача на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за січень 2023, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу, про що свідчить витяг з наказу №3990-ОС від 27.11.2022 «Про особовий склад».

Згідно довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_1 №12/429 від 10.02.2023 позивач з 23.11.2022 і по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії в Донецькій та Луганській областях (а.с. 18).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168. Пунктом 1 вищезазначеної Постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Позивач вважаючи, що має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Разом з тим, як зазначає позивач, командування Військової частини НОМЕР_1 виплатили йому за грудень 2022 року та за січень 2023 додаткову винагороду не в повному розмірі, тому він звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Згідно частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно п. 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби (та деяким іншим передбаченим у постанові категоріям осіб), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 року № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ № 628 АГ).

Вказаним наказом затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Згідно п. 2 вказаного Порядку на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі збільшеному до 100000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Наказу № 628 - АГ розкрито зміст терміну «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях».

Відповідачем не заперечується, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або заходах впродовж грудня 2022 року та січня 2023 року.

Разом з тим, апелянтом зазначено, що нарахування та виплата збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн проводиться у сукупності саме трьох документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах. Подання окремо рапорту №27 від 02.01.2023 та рапорту №1821 від 03.02.2023 начальником штабу та наявність бойових розпоряджень не підтверджує факт участі позивача у бойових діях або заходах, оскільки у журналі бойових дій відсутній запис вогневого ураження або безпосереднього зіткнення противником.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки з наданих витягів з бойових розпоряджень вбачається, що позивач залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі 4 групи військовослужбовців, які здійснювали оперативно-чергову службу та охорону місця тимчасової дислокації у м.Краматорськ.

ОСОБА_1 щоденно в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включався до складу 4 групи військовослужбовців, які здійснювали оперативно-чергову службу та охорону місця тимчасової дислокації у м. Краматорськ з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, проведенні рейдових дій, опитування місцевих жителів, здійснення подвірних обходів, перевірки місцевості, обстеження місць можливого переховування ДРГ та радикально налаштованих громадян України, які, можливо причетні (надають допомогу) до НЗФ, про що свідчать витяги з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Згідно до витягів з журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_4 від 24.02.2022 №2-ДСК у розділі ІІ «Облік ведення бойових дій» містяться записи щодо дати, часу, місця та короткий опис бойових дій, відповідно до яких такі мали місце: 03.12.22, 04.12.22, 06.12.22 (двічі в різний час та місце), 10.12.22, 13.12.22, 17.12.22, 22.12.22, 25.12.22, 31.12.22, зокрема зафіксовано вогневі ураження в районі м. Краматорськ.

Відповідно до витягів з бойових розпоряджень начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_4 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023, ОСОБА_1 щоденно включався до складу 4 групи військовослужбовців, які здійснювали оперативно-чергову службу та охорону місця тимчасової дислокації у м. Краматорськ з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, проведенні рейдових дій, опитування місцевих жителів, здійснення подвірних обходів, перевірки місцевості, обстеження місць можливого переховування ДРГ та радикально налаштованих громадян України, які, можливо причетні (надають допомогу) до НЗФ.

Відтак, беззаперечне встановлення участі позивача у бойових діях та заходах в період з грудень 2022 року та січень 2023 року, що дає йому право на отримання додаткової винагороди в розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких заходах.

Разом з цим, у відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» - м. Краматорськ Донецької області не віднесений до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що м. Краматорськ Донецької області не є містом в якому ведуться воєнні (бойові) дії з 01.01.2023 по 31.01.2023, тому відсутні умови для виплати позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за січень 2023, як безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових дій) у період здійснення зазначених заходів.

Отже, судом встановлена відсутність права позивача на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за січень 2023, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/3973/23- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький