Справа № 520/7159/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 р. Справа № 520/7159/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 (ухвалене суддею Зоркіною Ю.В.) по справі № 520/7159/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № 21-23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуд" з 22.11.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 22.11.2021 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № 21-23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуду", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № № 21, 22, 23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуд" з 01.01.2023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2023 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № № 21, 22, 23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуду", з урахуванням раніше виплачених сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 22.11.2021 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Пенсію позивачу обчислено із середньомісячної заробітної плати за період страхового стажу ОСОБА_1 з 01.07.2000 по 31.11.2018.

16.12.2022, 06.02.2023, 06.03.2023 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявами про перерахунок пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату від 30.05.2018 № 21 за період з січня 1980 року по грудень 1986 року, № 22 за період з січня 1987 року по грудень 1992 року, № 23 за період з січня 1993 року по грудень 1995 року, виданих Відкритим акціонерним товариством «Автобаза № 64 «Аерошляхбуд».

Листами від 23.12.2022 № 2000-0202-8/95893, від 24.02.2023 №2000-0308-8/24038, від 20.03.2023 №6353-7841/Д-03/8-2000/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав такого перерахунку з огляду на те, що згідно відомостей підсистеми ІКІС ПФУ «Відомості з реєстру страхувальників» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Відкритому акціонерному товариству «Автобаза № 64 «Аерошляхбуду», 05.06.2018 внесено запис про припинення юридичної особи за рішенням суду та відсутність інформації щодо передачі підприємством до архівних установ первинних документів, необхідних для здійснення перевірки.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії за віком вищевказаних довідок про заробітну плату протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не проведення ОСОБА_1 перерахуноку пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № 21,22,23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуду", з урахуванням раніше виплачених сум є протиправною, у зв`язку із чим, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 16.12.2022, тому порушені права позивача підлягають відновленню з 1 січня 2023.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (в подальшому Закон № 1058), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі регламентований статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом- на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22- (в подальшому - Порядок № 22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно із п. 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000, а, починаючи з 01.07.2000, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.п. «в» п. 7 Порядку № 22-1, заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 01.07.2000 підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку № 22-1).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

Судовим розглядом свтановлено, що довідки про заробітну плату ОСОБА_1 № 21,22,23 від 30.05.2018, підтверджують нарахування такої заробітної плати, для обчислення пенсії ОСОБА_1 , засвідчені печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містять обов`язкові відомості про періоди роботи та підстави видачі довідки з посиланням на первинні документи, отримання заробітної плати ОСОБА_1 у періоди, що охоплюються вказаними довідками, та узгоджуються із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Доводи апелянта, що підставою для відмови у врахуванні наданих довідок відповідачем є неможливість проведення перевірки обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та перевірки інформації зазначених у вказаних довідках, оскільки первинні документи не передані до архівних установ після ліквідації юридичної особи, є помилковими та не обґрунтованими, а інших законних підстав такого неврахування відповідачем не зазначено.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не проведення перерахуноку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату №21, 22, 23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуду" є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судовим розглядом встановлено, що вперше позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 16.12.2022.

Таким чином, порушені права позивача щодо проведення перерахунку призначеної пенсії підлягають відновленню і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2023 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату № № 21, 22, 23 від 30.05.2018, виданих Відкритим акціонерним товариством "Автобаза № 64 "Аерошляхбуду", з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 по справі № 520/7159/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін