Справа № 560/533/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/533/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

19 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 29.11.2022 № 1744, згідно за порушення та невиконання вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, визначеної у частині першій статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 2 частини 3 статті 1 Закону України від 15.03.2018 № 2337-VІІ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", пункту 12 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, пунктів 5, 6 Розділу II "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та статті 14 Закону України від 14.10.1992 №2694 XII "Про охорону праці" та частини 5 статті 15 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VІІ, що виразилося у порушенні мір особистої безпеки, невикористанні засобів індивідуального захисту під час відпрацювання події, нездійсненні відеофіксації на нагрудну бодікамеру з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до її завершення, використанні службового транспорту з метою транспортування особи, яка не являється ані затриманою, ані підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення чи проступку, а також перешкоджання проведенню службового розслідування до дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Білогір`я) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_1 (0065375), (який в пбуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , з якою має сина ОСОБА_3 2000 року народження. Крім цього, протягом понад 20 років проживання в Україні позивач набув інших стал

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, апелянт вказує, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є незаконним, здійснене з порушенням ряду процесуальних норм (наведених в даній позовній заяві) та крім того не вірно застосовано норми матеріального права і безпідставно оцінено дії працівника як такі, що є дисциплінарним проступком, хоча в дійсності такими не являються.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України з 07 листопада 2015 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №1549 від 21.10.2022 призначене службове розслідування за фактом замаху на вбивство працівника правоохоронного органу - старшого дільничного офіцера поліції СП відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Під час службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 21.10.2022 позивач, з`явившись на службу згідно з графіком, пройшов інструктаж і отримав службовий автомобіль "Renault Duster" н.з. НОМЕР_1 . Разом із ОСОБА_4 , близько 09:23 вирушили до обласної лікарні у зв`язку з повідомленням про проникаючу рану у живіт громадянки ОСОБА_5 для з`ясування відомостей про особу, яка ймовірно нанесла тілесні ушкодження. З метою отримання пояснень від її співмешканця попрямували за місцем її проживання. Після прибуття до місця проживання громадянина ОСОБА_6 , майор поліції ОСОБА_4 , який був за кермом, вийшов із службового автомобіля, залишивши майора поліції ОСОБА_1 , який сидів поруч із водієм, наодинці з громадянином ОСОБА_6 . Незабаром, майор ОСОБА_4 , повернувшись до автомобіля на звук сигналу, став свідком того, що громадянин ОСОБА_6 перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, напав на ОСОБА_1 . Припинивши напад, майор поліції ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_6 спеціальний засіб кайданки. Під час зазначеної події нагрудна камера позивача була вимкнута.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновок №1048/121/56/01-2022 затверджений 18.11.2022 про вчинення позивачем декількох дисциплінарних проступків. Тому запропонувала застосувати до ОСОБА_1 , за порушення та невиконання вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону, пункту 2 частини 3 статті 1 Статуту, пункту 12 розділу XIII Інструкції № 357, пунктів 5, 6 Розділу II Інструкції № 1026, статті 14 Закону України "Про охорону праці" та частини 5 статті 15 Статуту, у зв`язку з порушенням заходів особистої безпеки, невикористанням засобів індивідуального захисту під час відпрацювання події, нездійсненням відеофіксації на нагрудну бодікамеру з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до її завершення, використанням службового транспортного засобу з метою транспортування особи, яка не являється, а ні затриманою, а ні підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення чи проступку, та перешкоджанням проведення службового розслідування, дисциплінарне стягнення у виді догани.

На підставі висновку дисциплінарної комісії №1048/121/56/01-2022 від 18.11.2022, пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 29.11.2022 №1174 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Вважаючи протиправним наказ від 29.11.2022 №1744 про застосування дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що в процесі судового розгляду відповідач довів правомірність наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області від 29.11.2022 №1744 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до статті 17 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський, у тому числі зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На виконання вказаних вимог чинного законодавства Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як догана.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту урегульовано порядок та підстави проведення службового розслідування.

Так, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до пункту 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України

28 листопада 2018 року за №1355/3280 (далі Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 Розділу VI Порядку).

Відповідно до пункту 1 Розділу VIII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

За змістом частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, під час службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 21.10.2022 позивач, з`явившись на службу згідно з графіком, пройшов інструктаж і отримав службовий автомобіль "Renault Duster" н.з. НОМЕР_1 . Разом із ОСОБА_4 , близько 09:23 вирушили до обласної лікарні у зв`язку з повідомленням про проникаючу рану у живіт громадянки ОСОБА_5 для з`ясування відомостей про особу, яка ймовірно нанесла тілесні ушкодження. З метою отримання пояснень від її співмешканця попрямували за місцем її проживання. Після прибуття до місця проживання громадянина ОСОБА_6 , майор поліції ОСОБА_4 , який був за кермом, вийшов із службового автомобіля, залишивши майора поліції ОСОБА_1 , який сидів поруч із водієм, наодинці з громадянином ОСОБА_6 . Незабаром, майор ОСОБА_4 , повернувшись до автомобіля на звук сигналу, став свідком того, що громадянин ОСОБА_6 перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, напав на ОСОБА_1 . Припинивши напад, майор поліції ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_6 спеціальний засіб кайданки. Під час зазначеної події нагрудна камера позивача була вимкнута.

Відповідно до статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 40 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

У свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, у тому числі попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до пунктів 4, 5 Розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За змістом пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб (пункт 1 Розділу VII).

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції (підпункт 2 пункту 1 Розділу VII).

Отже, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний забезпечити безперервну відеозйомку за допомогою портативного відеореєстратора, крім випадків передбачених законодавством, а також зобов`язаний забезпечити збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора, не допускаючи його розряджання.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач не заперечує той факт, що під час виконання ним службових обов`язків 21.10.2022 та вчинення замаху на цього громадянином ОСОБА_6 , нагрудний портативний відеореєстратор позивача був вимкнений, відеозйомка не здійснювалась.

З огляду на викладене, висновок відповідача щодо порушення позивачем пункту 5 розділу ІІ Інструкції № 1026, суд вважає правомірним.

При цьому, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи позивача щодо відсутності відеофіксації у зв`язку з розряджанням нагрудної камери, оскільки відповідно до Книги обліку № 357 службових бодікамер та планшетів, майор поліції ОСОБА_1 , отримав не тільки бодікамеру, а й зарядний пристрій.

Крім того, суд першої інстанці правильно зазначив, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За змістом пункту 12 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357 (далі Інструкція №357), наряд поліції, який прибув на місце події, повинен бути екіпірований відповідно до пункту 10 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІІІ Інструкції №357 передбачено, що поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, крім зазначеного озброєння, - ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний, зокрема дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства;

знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно матеріалів справи, в результаті службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що перебуваючи в службовому автомобілі наодинці з громадянином ОСОБА_6 , співмешканцем громадянки ОСОБА_5 , яка з проникаючою раною у живіт потрапила до лікарні, позивач не вжив застережних заходів, які унеможливили б напад на працівника поліції, не розмістив громадянина ОСОБА_6 при посадці в автомобіль на задньому сидінні транспортного засобу в межах зору, не застосував ремінь безпеки, не блокував дверей, не розмістився на задньому сидінні поруч із ОСОБА_6 з метою контролю за його діями.

Апелянтом вказаного не спростовано.

Окрім іншого, дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушенням позивачем частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту, яким передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила про надання позивачем пояснень щодо причин та підстав транспортування громадянина ОСОБА_6 службовим автомобілем, які не відповідали дійсним обставинам, зокрема, про наявність відповідного доручення слідчої.

Зазначений висновок позивачем також не спростований.

Доводи апелянта щодо порушення дисциплінарною комісією вимог ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що відповідно до частини 9 статті 19 Дисциплінарного Статуту за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновок №1048/121/56/01-2022 від 18.11.2022 про декілька дисциплінарних порушень, вчинених позивачем і запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді догани.

Верховний Суд в постанові від 07.12.2021 у справі № 120/278/20-а вказує, що повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку начальника ГУНП в Хмельницькій області, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з семи можливих видів дисциплінарних стягнень.

Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідач врахував вчинення позивачем декількох дисциплінарних проступків.

Згідно з частиною 3 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За нормами частини 9 статті 19 Статуту стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано та в межах наданих повноважень спірним наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани».

При обранні виду стягнення ГУНП в Хмельницькій області жодним чином не порушувалися вимоги Дисциплінарного статуту, враховано причини і умови, вину, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо правомірності висновоку дисциплінарної комісії щодо виду дисциплінарного стягнення за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.