Справа № 160/29273/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати з 11.08.2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди його роботи з 29.04.1992 р. по 30.06.1992 р. - монтажником по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій на період виробничої практики; з 12.11.1993 р. по 31.10.1994 р. - майстром по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій; з 01.11.1994 р. по 31.10.1995 р. - виконавцем робіт; з 01.11.1995 р. по 05.06.1998 р. в.о. старшого виконавця робіт до пільгового стажу за Списком №2, що дає позивачу право на вихід на пенсію на пільгових умовах з 11.08.2023 року, тобто з дати звернення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачами у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Крім того, рішенням про результати розгляду заяви № 1 від 14 вересня 2023 року комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення підтвердити пільгові періоди роботи з 29.04.1992 р. по 30.06.1992 р., з 12.11.1993 р. по 31.12.1993 р., для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, але не зараховані інші періоди пільгового стажу за Списком № 2.
Позивач не погодившись із вказаними рішеннями звернувся до суду з із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон N1058-IV).
Статтею 8 Закону N1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону N1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Частиною 1 статті 114 Закону N1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
У силу вимог п.п.2 ч.2 ст.114 Закону N1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Ця норма кореспондується із положеннями п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 N1788-XII (далі - Закон N1788-XII).
Статтею 62 Закону N1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N637 (далі - Порядок N637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку N383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку N383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N637 (далі Порядок №637).
Пунктом 20 Порядку N637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019 в справі №195/443/17 та від 22.05.2018р. в справі №683/977/17, право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується, зокрема, відомостями трудової книжки.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
При цьому, період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство, яке видає уточнюючу довідку.
Якщо підприємство, установа чи організація, в якій працювала особа, що звертається за пенсією, ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, довідки видаються правонаступником із зазначенням підстав їх видачі.
Постановою управління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 право підтверджувати періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства надано комісіям, які утворюються при головних управліннях Пенсійного фонду України.
До заяви про розгляд документів на комісії надаються документи, які підтверджують факт припинення діяльності підприємства, установи, організації у результаті їх ліквідації, копія трудової книжки, архівні документи про період роботи, документи щодо проведення атестації, архівні документи про заробітну плату. У разі необхідності заявник може подати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт на пільгових умовах.
Так, із оскаржуваного рішення від 14 вересня 2023 року вбачається, що до пільгового стажу позивача зараховано період роботи з 29.04.1992 р. по 30.06.1992р., з 12.11.1993 р. по 31.12.1993 р., а період з 01.01.1994 року по 05.06.1996 року не зарахований, у зв`язку з відсутністю відомостей про нараховану заробітні плату, тому факт зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах не підтверджено.
Суд, зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідач не заперечував, що згідно з трудової книжки НОМЕР_1 від 05.07.1985 р, позивач працював у Криворізькому спецуправлінні №106 ЗАТ "Трест "Криворіжстальконструкція", яке реорганізовано у Дочірнє підприємство "СУ-106 ЗАТ "Криворіжстальконструкція": з 29.04.1992 р. по 30.06.1992 р. - монтажником по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій на період виробничої практики; з 12.11.1993 р. по 31.10.1994 р. - майстром по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій; з 01.11.1994 р. по 31.10.1995 р. виконавцем робіт; з 01.11.1995 р. по 05.06.1998 р. в.о. старшого виконавця робіт. Частина вищевказаного періоду зарахована до пільгового стажу позивача, тобто відповідачем спірний період не зарахований, тільки через відсутність відомостей про нараховану заробітні плату.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.
Суд зазначає, що не зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи, 01.01.1994 року по 31.10.1994 року майстром по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій з 01.11.1994 по 31.10.1995 року виконавцем робіт, з 01.11.1995 року по з 05.06.1996 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про нараховану заробітні плату, суперечить вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Крім того, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області, щодо не зарахування до страхового стажу роботи період роботи позивача з 02.07.1985 по 30.07.1985, через виправлення в даті наказу про звільнення з роботи, з 28.04.1992 по 30.06.1992 період роботи не завірений печаткою підприємства, є протиправним та підлягає скасування, враховуючи вище наведене, а також з таких підстав.
Суд уважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Відсутність нечіткий відтиск печатки в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Враховуючи вищенаведене, рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача період роботи згідно з трудової книжки НОМЕР_1 від 05.07.1985 з 01.01.1994 року по 31.10.1995 року, з 01.11.1995 року по 05.06.1996 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про нараховану заробітні плату, а відтак вказаний період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 .
Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати з 11.08.2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди його роботи з 29.04.1992 р. по 30.06.1992 р. - монтажником по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій на період виробничої практики; з 12.11.1993 р. по 31.10.1994 р. - майстром по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій; з 01.11.1994 р. по 31.10.1995 р. - виконавцем робіт; з 01.11.1995 р. по 05.06.1998 р. в.о. старшого виконавця робіт до пільгового стажу за Списком №2 підлягає частковому задоволенню. Оскільки, період 29.04.1992 р. по 30.06.1992 р. та з 12.11.1993 по 31.12.1993 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підтвердило вказаний період роботи для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, а відтак в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржила позивач.
Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку № 22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.
В силу викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, і з метою захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 11.08.2023 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди його роботи; з 01.01.1994 р. по 31.10.1995 р. з 01.11.1995 р. по 05.06.1998 р. до пільгового стажу за Списком №2, що дає позивачу право на вихід на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду також підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в сумі 2147, 00 грн.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви №1 від 14 вересня 2023 року прийняте комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 11.08.2023 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди його роботи з 01.01.1994 р. по 31.10.1995 р. та з 01.11.1995 р. по 05.06.1998 р. до пільгового стажу за Списком № 2, що дає позивачу право на вихід на пенсію на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ- 20632802) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073,60 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ- 21910427) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев