Справа № 320/3239/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3239/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Губської Л.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Масловська К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛ КАРЗ України» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛ КАРЗ України» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОІЛ КАРЗ Україна» (далі - позивач, ТОВ «ОІЛ КАРЗ Україна») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 14 жовтня 2022 року № 8975/0406, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 66 640, 00 грн та застосовано фінансову санкцію у розмірі 6 664, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні від 18 травня 2022 року № 19 та № 20 не відображено в складі податкової звітності з ПДВ за травень 2022 року, а також обставини зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування від 18 травня 2022 року № 22 та № 23 до податкових накладних від 18 травня 2022 року № 19 та № 20, таким чином, вбачається обґрунтованим висновок контролюючого органу про протиправне заниження позивачем суми податкових зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за травень 2022 року на суму 66 640, 00 грн, який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 14 жовтня 2022 року № 8975/0406.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначив, що в декларації платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній (№№ 24,25). Тому, обсяги постачання товарів/послуг та сума податку на додану вартість, вказані в помилковій (№№ 19,20) податковій накладній і розрахунку коригування до неї (№№ 22,23), не підлягають відображенню в декларації.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 16 вересня 2022 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість (далі також - ПДВ) позивача за травень 2022 року, за результатом чого було складено акт №7493/0406/40945195, яким встановлено заниження ТОВ «ОІЛ КАРЗ Україна» суми податкових зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за травень 2022 року на суму 66 640, 00 грн.

У зв`язку з наведеним, 14 жовтня 2022 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 8975/0406, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 66 640, 00 грн та застосовано фінансову санкцію у розмірі 6 664, 00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 ПК України, мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Пункт 76.1 статті 76 ПК України встановлює, що камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 201.10 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 18 травня 2022 року позивачем на розрахунковий рахунок було отримано передплату за товар від ТОВ «ІНВЕСТАГРО-Україна». В подальшому ТОВ «ОІЛ КАРЗ Україна» було виписано податкові накладні № 19 та № 20 від 18 травня 2022 року.

18 та 19 травня 2022 року ТОВ «ОІЛ КАРЗ Україна» відвантажило товар ТОВ «ІНВЕСТАГРО-Україна» по видатковими накладними № 72 на суму 202 629, 52 грн та № 73 на суму 197 212, 76 грн, що підтверджує обставини здійснення відповідних господарських операцій та не заперечується контролюючим органом.

Позивач посилається на те, що 14 липня 2022 ним виявлено помилки у податкових накладних № 19 та № 20 у зв`язку з невірно вказаних реквізитах покупця, а саме зазначено його неплатником ПДВ.

Після виявлення помилки позивачем сформовано розрахунки коригування № 22 до податкової накладної № 19 від 18 травня 2022 року та № 23 до податкової накладної № 20 від 18 травня 2022 року відповідно до вимог пункту 192.1 статті 192 ПК України.

Водночас позивачем сформовано правильні податкові накладні від 18 травня 2022 року №24 на суму 202 629, 52 грн та № 25 на загальну суму 197 212, 76 грн.

Між тим реєстрація вищевказаних розрахунків коригування, а також податкових накладних від 18 травня 2022 року № 24 та № 25 зупинена контролюючим органом, обставини чого позивачем не заперечуються.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із, зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку,-

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.

Тобто позивач, будучи обізнаним про факт зупинення реєстрації податкових накладних, мав можливість включити суми ПДВ по таким накладним до податкової декларації за відповідний період, після чого міг подати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок, що передбачено приписами чинного законодавства.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання позивачем письмових пояснень та первинних документів з метою розблокування процесу зупинення реєстрації податкових накладних.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 6 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, визначено, що дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що формування позивачем помилкових податкових накладних у зв`язку з невірно заповненими реквізитами покупця не спростовує обставин здійснення господарських операцій і, відповідно, дати виникнення першої події (постачання товарів), з якою пункт 187.1 статті 187 ПК України пов`язує виникнення податкових зобов`язань.

Зазначене призвело до безпідставного заниження позивачем податкового зобов`язання у податковій декларації за травень 2022 року на суму ПДВ 66 640, 00 грн, а саме рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету» розділу III «Розрахунки за звітний період» декларації.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок контролюючого органу про протиправне заниження позивачем суми податкових зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за травень 2022 року на суму 66 640, 00 грн, який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛ КАРЗ України» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев