Справа № 520/32009/23
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 р. № 520/32009/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура" до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UА205030/2023/000169/2 від 25.09.2023 та №UА205030/2023/000173/2 від 18.10.2023; №UА205030/2023/000178/2 від 30.10.2023; №UА205030/2023/000180/2 від 31.10.2023; №UА205030/2023/000181/2 від 01.11.2023; №UА205030/2023/000189/2 від 06.11.2023 - визнати протиправними та скасувати;

- картки відмови №UА205030/2023/000594; №UА205030/2023/000563; №UА205030/2023/000606; №UА205030/2023/000610; №UА205030/2023/000614, №UА205030/2023/000631, видані Волинською митницею - визнати протиправними та скасувати;

- покласти на відповідача судові витрати в розмірі 101472,00 грн., в тому числі 21472 грн судового збору і 80000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА205030/2023/000169/2 від 25.09.2023 та №UА205030/2023/000173/2 від 18.10.2023; №UА205030/2023/000178/2 від 30.10.2023; №UА205030/2023/000180/2 від 31.10.2023; №UА205030/2023/000181/2 від 01.11.2023; №UА205030/2023/000189/2 від 06.11.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205030/2023/000594; №UА205030/2023/000563; №UА205030/2023/000606; №UА205030/2023/000610; №UА205030/2023/000614, №UА205030/2023/000631 є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, оскільки, позивачем при митному оформленні товарів надано повний пакет документів для підтвердження вартості товарів за 1 методом та вірно розраховано митну вартість товарів.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржувані рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Предстаник позивача надав до суду відповідь на відзив разом із додатковими поясненнями.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

05 червня 2017 року між ТОВ "Регіональний центр Аквакультура", Україна (покупець) та FISH MARKET s.r.o., Словаччина (продавець) укладено Контракт № ORS-65/17 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує рибну продукцію та морепродукти, надалі товар, які відправляються декількома партями згілно інвойсів, як є невідємною частиною цього контракту.

Відповіно до пункту 2 Контраку вага нетто товару, що поставляється, вид товару, кількість і сорт кожного найменування уточнюється по кожній окремй поставці та фіксується в інвойсах.

Пунктом 3 Контракту передбачено, що умови поставки Товару визначаються в інвойсах згідно Інкотермс-2010. Згідно зпунтком 4 Контракту ціна за одиницю товару кожного найменування та сорту вказана у інвойсах. Умови оплати визначаються у кожному окремому інвойсі.

На виконання вищевказаних умов контракту, 17.07.2023 згідно інвойсу № 23009 покупцю поставлявсяя товар: ікра нерки морожена (несортована в стиках, в блоках, без будь-якої обробки) вартістю 207900,00 доларів США, риба морожена хек виду Merluccius Hubbst, вартістю 3775,85 доларів США.

З матеріалів справи встановлено, що з метою здійснення митного оформлення зазначеного товару представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA7U0, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA7U0:

- контракт № ORS-65/17 від 05.06.2017;

- інвойс від 17.07.2023 № 23009;

- інвойс від 06.10.2023 № 23023;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 22;

- сертифікат якості № FAKIR2305 від16.08.2023;

- сертифікат якості № 283376 від 05.08.2023;

- ветеринарний сертифікат № 032392/906 від 13.10.2023;

- ветеринарний сертифікат № 0323953/907 від 14.10.2023;

- ветеринарний сертифікат № ES від 16.08.2023;

- сертифікат здоров`я №UA.4040.41435.23 від 03.08.2023;

- сертифікат походження № 1560552-СС від 13.08.2023;

- сертифікат походження № JL2380306 від 05.08.2023;

- заявка № 12-1 від 13.10.2023;

- рахунок на оплату № 202 від 13.10.2023;

- довідку про транспортні витрати № 13 від 13.10.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 14.10.2023;

- заявку на купівлю іноземної валюти № 22 від 17.07.2023;

- експортну митну декларацію № 23LTLC0100EK2D5042 від 13.10.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листами № 16/01 від 16.10.2023 та № 17/01 від 17.10.2023 підприємством повідомлено про відсутність додаткових документів.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 18.10.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000173/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2023/000594.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА74U8 від 18.10.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Також, судом встановлено, що 27.12.2022 між ТОВ "Регіональний центр Аквакультура", Україна (покупець) та Leroy Seafood AS, Королівство Норвегія (продавець) укладено Контракт № CF0657 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує заморожен та свіжу рибу та субпродукти, асортимент, кількість, якість та ціни підпадають під рахунки-фактури (інвойси), які виставляються за кожне відправлення.

Відповіно до пункту 2.1 Контраку загальна вартість договору складається із сум рахунків-факту, зазначених у розділі 3.1 вкзаного договору.

Пунктом 5.1 Контракту передбачено, що умови поставки за цим договором будуть узгоджені в конкретних підтвердженнях замовлення, належним чином оформлених сторонами.

На виконання вищевказаних умов контракту, 19.09.2023 згідно інвойсу № 4624254 покупцю поставлявся товар: риба морожена- форель (Oncorhynchus mykiss); хребти форелі Frozen Troup Backbones v20c; черевця лосося - Frozen salmon belly flaps 1-3 см, загальною вартістю 80244,74 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного товару 24.09.2023 представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA17U8, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA17U8:

- контракт № CF0657 від 27.12.2022;

- інвойс від 19.09.2023 № 4624254;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 31 від 12.09.2023;

- сертифікат якості від 19.09.2023;

- сертифікат якості від 19.09.2023;

- ветеринарний сертифікат № 92 від 19.09.2023;

- сертифікат походження № AR569781393 від 18.09.2023;

- довідку про транспортні витрати вих. № 19 від 19.09.2023;

- заявку № 19 від 19.09.2023;

- рахунок на оплату № 181 від 19.09.2023;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 19.09.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- підтвердження замовлення № 1798238 від 07.09.2023;

- заявка на купівлю іноземної валюти № 31 від 12.09.2023;

- заяву про продовження терміну митного оформлення № 24/09-1 від 24.09.2023;

- заяву про надання додаткових документів № 25/01 від 25.09.2023;

- експортну митру декларацію № 5091 від 19.09.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 25.09.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000169/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205030/2023/000563 від 25.09.2023.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА95U6 від 25.09.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Також, що на виконання умов вищевказаного контракту від 27.12.2022 № CF0657, укладеного із Leroy Seafood AS, 26.10.2023 згідно інвойсу № 4628290 ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" поставлявся товар: риба морожена- форель (Oncorhynchus mykiss); хребти форелі Frozen Troup Backbones v20c, вартістю 55973,98 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного товару 30.10.2023 представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA04U0, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA04U0:

- контракт № CF0657 від 27.12.2022;

- інвойс від 26.10.2023 № 4628290;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 33 від 05.10.2023;

- сертифікат якості від 25.10.2023;

- сертифікат якості від 26.10.2023;

- ветеринарний сертифікат № 7 від 26.10.2023;

- сертифікат походження № 33 від 05.10.2023;

- довідку про транспортні витрати вих. № 24 від 24.10.2023;

- заявку № 24 від 24.10.2023;

- рахунок на оплту № 210 від 24.10.2023;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 26.10.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- підтвердження замовлення № 1805966 від 18.10.2023;

- підтвердження замовлення № 1802777 від 18.10.2023;

- експортну митру декларацію № 5091 від 26.10.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 30.10.2023 № 30/02 підприємством повідомлено про відсутність додаткових документів.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 31.10.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000180/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205030/2023/000610 від 31.10.2023.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА04U8 від 31.10.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Також, судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ICELAND PELAGIC EHF, Ісландія (продавець) укладено Контракт № 10/26-11 від 26.10.2021 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує рибу та морепродукти, надалі товар, які відправляються декількома партіями згідно інвойсів, як є невід`ємною частиною цього контракту.

Відповіно до пункту 2 Контраку вага нетто товару, що поставляється, вид товару, кількість і сорт кожного найменування уточнюється по кожній окремй поставці та фіксується в інвойсах.

Пунктом 3 Контракту передбачено, що умови поставки Товару визначаються в інвойсах згідно Інкотермс-2020.

Згідно зпунтком 4 Контракту ціна за одиницю товару кожного найменування та сорту вказана у інвойсах. Умови оплати визначаються у кожному окремому інвойсі.

На виконання вищевказаних умов контракту, 11.10.2023 згідно інвойсу № SR030203 покупцю поставлявсяя товар: риба морожена- оселедці (Clupea Harn gus) загальною вартістю 28275,00 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного товару 30.10.2023 представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA94U4, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA94U4:

- контракт № 10/26-21 від 26.10.2021;

- додаткову угоду № 1від 30.12.2021;

- інвойс від 11.10.2023 № SR030203;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 38 від 12.10.2023;

- сертифікат якості від 11.10.2023 № SR030203;

- ветеринарний сертифікат № LT 0324067/L2-22545 від 25.10.2023;

- сертифікат походження № IS-058017-1 від 11.10.2023;

- довідку про транспортні витрати вих. № 25-1 від 25.10.2023;

- заявку № 25-1 від 25.10.2023;

- рахунок на оплту № 1212 від 25.10.2023;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 25.10.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- експортну митру декларацію № 23LTLC0100EK2F0FA9 від 25.10.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 30.10.2023 № 30/01 підприємством повідомлено про відсутність додаткових документів та надано до митного органу додатково митну декларацію з аналогічним товаром та інвойс.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 30.10.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000178/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205030/2023/000606 від 25.09.2023.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА33U5 від 30.10.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Крім того, на виконання умов вищевказаного контракту № 10/26-11 від 26.10.2021, 11.10.2023 згідно інвойсу № SR030204 покупцю поставлявсяя товар: риба морожена- оселедці (Clupea Harn gus) загальною вартістю 28275,00 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного товару 06.11.2023 представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA18U1, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA18U1:

- контракт № 10/26-21 від 26.10.2021;

- додаткову угоду № 1від 30.12.2021;

- інвойс від 11.10.2023 № SR030204;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 38 від 12.10.2023;

- сертифікат якості від 11.10.2023 № SR030204;

- ветеринарний сертифікат № LT 0324145/L2-23208 від 04.11.2023;

- сертифікат походження № IS-058009-1 від 11.10.2023;

- довідку про транспортні витрати вих. № 6 від 06.11.2023;

- заявку № 03-1 від 03.11.2023;

- рахунок на оплту № 218 від 06.11.2023;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 04.11.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- експортну митру декларацію № 23LTLC0100EK306255 від 04.11.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 06.11.2023 № 06/01 підприємством повідомлено про відсутність додаткових документів та надано до митного органу додатково митну декларацію з аналогічним товаром та інвойс.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 06.11.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000189/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205030/2023/000631 від 06.11.2023.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА65U7 від 06.11.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Крім того, із матеріалів справи судом встановлено, що 17.06.2021 між ТОВ "Регіональний центр Аквакультура", Україна (покупець) та TRIDENT SEAFOODSS CORPORATION, США (продавець) укладено Контракт № 06/17-21 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує рибу, ікру та морепродукти, надалі товар, які відправляються декількома партіями згідно інвойсів, як є невід`ємною частиною цього контракту.

Відповіно до пункту 2 Контраку вага нетто товару, що поставляється, вид товару, кількість і сорт кожного найменування уточнюється по кожній окремй поставці та фіксується в інвойсах.

Пунктом 3 Контракту передбачено, що умови поставки Товару визначаються в інвойсах згідно Інкотермс-2020.

Згідно зпунтком 4 Контракту ціна за одиницю товару кожного найменування та сорту вказана у інвойсах. Умови оплати визначаються у кожному окремому інвойсі.

На виконання вищевказаних умов контракту, 16.08.2023 згідно інвойсу № 10185856 покупцю поставлявсяя товар: ікра нерки морожена (сорт 1, в ястиках, в блоках, без будь-якої обробки), ікра нерки морожена (сорт 2, в ястиках, в блоках, без будь-якої обробки), ікра нерки морожена (сорт В, в ястиках, в блоках, без будь-якої обробки) вартістю 267918,33 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного товару 01.11.2023 представник позивача звернувся до Волинської митниці з митною декларацією №23UA84U4, в якій митна вартість була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією особою, позивачем подано наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №23UA84U4:

- контракт № 06/17-21 від 17.06.2021;

- додаткову угоду № 1від 22.02.2022;

- додаткову угоду № 2 від 22.02.2022;

- інвойс від 30.10.2023 № 10185856;

- проформу інвойсу від 07.07.2023 № 10185856;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 20 від 07.07.2023;

- сертифікат якості від 16.08.2023;

- ветеринарний сертифікат № LT 0324103/1015 від 30.10.2023;

- ветеринарний сертифікат № UA.4061.42057.23-HU від 10.08.2023;

- сертифікат походження № РТ2330731/10185856 від 16.08.2023;

- довідку про транспортні витрати вих. № 30 від 30.10.2023;

- заявку № 27-1 від 27.10.2023;

- рахунок на оплту № 215 від 30.10.2023;

- транспортний документ № 10185856 від 30.10.2023;

- міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 30.10.2023;

- договір перевезення № 29 від 29.01.2020;

- договір експедирування № 12/2 від 12.01.2022;

- Заявку на купівлю нозмної валюти від 07.07.2023 № 20;

- експортну митру декларацію № 23LTLC0100EK2FADF5 від 30.10.2023.

Митним органом не було визнано заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 01.11.2023 № 01/01 підприємством повідомлено про відсутність додаткових документів.

У позовній заяві вказано, що підприємством не було надано додаткових документів зв`язку з не конкретизацією у останньому обґрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості чи розбіжностей у поданих документах, і не зазначення конкретних документів, які такі сумніви чи розбіжності можуть усунути.

За результатами розгляду Волинською митницею поданих ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" документів, 01.11.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000181/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205030/2023/000614 від 01.11.2023.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про коригування та Картки відмови, товар ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України за новою МД №23UА05U4 від 30.10.2023 зі сплатою гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Водночас, суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 815/5791/17.

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, відповідча зазначив, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості та містять розбіжності, а саме:

за декларацією №23UA17U8 від 24.09.2023:

- дата платіжного доручення № 31 від 12.09.2023 передує даті інвойсу № 4624254 від 19.09.2023 та платіжне доручення мітить посилання лише на інвойс;

- згідно п.5.1. контакту № CF0657 від 27.12.2022 умови поставки будуть узгоджені в конкретних підтвердженням замовленнях, про що в митного органу відсутня інформація;

за декларацією №23UA97U0 від 16.10.2023:

- покупець та продавець взаємопов`язані особи, оскільки згідно контакту №ORS-65/17 від 05.06.2017 продавем товару є ОСОБА_1 , а одним із засновників ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" є також ОСОБА_1 ;

- сума в платіжному дорученні не відповідає сумі інвойсів, крім того платіжне доручення місить посилання лише на контракт;

- відправник товару, згідно митної декларації країни експорту не відповідає відправник згідно товарно-транспортної накладної;

- до митного оформлення надано заявку на купівлю іноземної валюти на суму 322650 доларів США та вказано інвойси № 23008 та № 23009, а до митного оформлення надано інвойся № 23008, № 23023 та № 23009;

за декларацією №23UA94U4 від 30.10.2023:

- сума в платіжному дорученні не відповідає сумі інвойсу, крім того платіжне доручення місить посилання на інший інвойс;

- відправник товару, згідно митної декларації країни експорту не відповідає відправник згідно товарно-транспортної накладної;

за декларацією №23UA04U0 від 30.10.2023:

- сума в платіжному дорученні не відповідає сумі інвойсі;

- відправник товару, згідно митної декларації країни експорту не відповідає відправник згідно товарно-транспортної накладної;

- крім того платіжне доручення місить посилання лише на контракт;

за декларацією №23UA84U4 від 01.11.2023:

- підпис продавця у інвойсі не відповідає підпису продавця згідно контракту;

- відправник товару, згідно митної декларації країни експорту не відповідає відправник згідно товарно-транспортної накладної;

- умови поставки згідно поданої митної декларації не відповідають умовам поставки, зазначеним у інвойсі;

за декларацією №23UA18U1 від 06.11.2023:

- сума в платіжному дорученні не відповідає сумі інвойсі, крім того платіжне доручення місить посилання на інший інвойс;

- відправник товару, згідно митної декларації країни експорту не відповідає відправник згідно товарно-транспортної накладної.

Щодо розбіжності у інвойсі та платіжному дорученні щодо дати оплати плати товару суд зазначає настпне.

Відповідно до п. 7.1 Контракту № CF0657 від 27.12.2022, товар поставляється на умовах повної передплат. Аналогічні умови закріплені і у інвойсах.

Проведення передплати до складання інвойсу не є розбіжністю та достатньою підставою для сумніву у митній вартості, оскільки саме такий порядок проведення розрахунків передбачений контрактом та продубльований в інвойсах. Відповідач жодним чином не доводить, що відповідні обставини мали вплив на правильність обчислення митної вартості, що є обов`язковою умовою для виникнення обґрунтованого сумніву.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18 констатовано, що сам по собі факт здійснення оплати товару раніше за оформлення інвойсу не є обґрунтованим сумнівом у задекларованій митній вартості.

Посилання відповідача на неподання до митного оформлення підтвердження замовлення спростовується матеріалами справи.

Підтвердження замовлення (order confirmation) № 1798238 від 07.09.2023 за контрактом № CF0657 був поданий до митного оформлення, що підтверджується графою 44 митної декларації № 23UA04U8 від 31.10.2023. Вказані документи були також долучені до позовної заяви.

Щодо посилань відповідача на те, що покупець та продавець взаємопов`язані особи, оскільки згідно контакту №ORS-65/17 від 05.06.2017 продавем товару є ОСОБА_1 , а одним із засновників ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" є також ОСОБА_1 , суд зазнчає наступне.

Сам по собі факт взаємозв`язку продавця та покупця, за відсутності впливу такого зв`язку на правильність визначення митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні митної вартості. Митний орган ані під час митного оформлення, ані у відзиві на позовну заяву, не навів жодного аргументу, який би доводив вплив взаємозв`язку на визначення митної вартості, у зв`язку з чим необхідно вважати, що такого впливу не було, що випливає з наступних положень митного законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 3 статті 52 МК України, декларант, або уповноважена особа має право отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 12 - 15 цієї ж статті, той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обгрунттування,що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Отже, у разі, якщо митний орган вважає, що взаємозв`язок покупця та продавця вплинув на ціну оцінюваних товарів, він зобов`язаний надати письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У спірних випадках митного оформлення по даній справі митний орган письмових обґрунтувань не надав, що в силу прямої вказівки ч. 14 статті 58 МК України, підтверджує той факт, що взаємозв`язок продавця та покупця не мав впливу на правильність визначення митної вартості.

При цьому обов`язок доведення впливу взаємозв`язку на обчислення митної вартості покладається саме на митний орган, що підтверджується постановою Верховного Суду від 12.02.2019 по справі № 826/5562/16.

Щодо посилання митного органу на те, що сума в платіжному дорученні не відповідає сумі інвойсів, а також на те, що в платіжному дорученні наявне посилання лише на контракт, зазначаємо наступне.

За митною декларацією № 23UA97U0, митна вартість по якій була скоригована згідно рішення № UA205030/2023/000173/2 від 18.10.2023, на митну територію України було ввезено 2 товари: 1) Ікра нерки морожена згідно інвойсу № 23009 від 17.07.2023 на суму 207 900,00 доларів США; 2) Риба морожена - хек виду Merluccius Hubbsi згідно інвойсу № 23023 від 06.10.2023 на суму 3 775.85 доларів США. Таким чином, загальна вартість товарів згідно інвойсів становить 211 675,85 доларів США. Платіжне доручення № 22 від 17.07.2023 року, згідно якого було сплачено вартість товарів за інвойсами № 23009 від 17.07.2023 та № 23023 від 06.10.2023 підтверджує банківський переказ у розмірі 322 650.0 доларів США. Як зазначив представник позивача, причиною відмінності у вартості товару згідно інвойсів та банківському платіжному документі є те, що згідно платіжного доручення № 22 від 17.07.2023 була сплачена вартість товарів за двома вказаними інвойсами, а також ще за одним інвойсом № 23008 від 14.07.2023 на суму 114 750,00 доларів США, який розмитнювався за іншою митною декларацією. Загальна вартість товарів згідно вказаних інвойсів № 23009 від 17.07.2023, № 23023 від 06.10.2023 та № 23008 від 14.07.2023 відповідає сумі платежу згідно платіжного доручення № 22 від 17.07.2023 року, тому розбіжності в цій частині відсутні.

При цьому, інвойс № 23008 від 14.07.2023, який не входив до спірного випадку митного оформлення, але вартість якого була сплачена згідно того самого платіжного доручення № 22 від 17.07.2023, подавався до митного оформлення, що підтверджується графою 44 відмовленої та оформленої митних декларацій. Також це підтверджується заявами ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" до Волинської митниці № 16/01 від 16.10.2023 року № 17/01 від 17.10.2023, до яких було долучено інвойс № 23008 від 14.07.2023.

Щодо тверджень відповідача про наявність у платіжному дорученні посилання лише на контракт, без посилання на інвойс, то ані чинним законодавством, ані умовами контракту не передбачено обов`язку зазначити конкретний інвойс, за яким здійснюється розрахунок, особливо враховуючи, що в даному разі оплачувалось декілька інвойсів одночасно. Разом з тим платіжне доручення № 22 від 17.07.2023 містить усі реквізити, необхідні для ідентифікації платежу як сплати вартості товару у спірних випадках митного оформлення: зазначено платника - ТОВ "Регіональний центр Аквакультура", вказано отримувача, який є продавцем за контрактом, та його реквізити згідно контракту - Fish Market s-г.о. (Словаччина), зазначено номер контракту - № ORS-65/17 від 05.06.2017, та як було зазначено вище, з урахуванням інвойсу № 23008 від 14.07.2023, який розмитнювався за іншою МД, сума платежу відповідає вартості товарів згідно інвойсів № 23009 від 17.07.2023 та № 23023 від 06.10.2023.

Вказані відомості є повними, достовірними та достатніми для цілей підтвердження митної вартості, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.04.2022 по справі № 1.380.2019.006980.

Щодо твердження митного органу про те, що сума в платіжному дорученні не відповідає сумі у інвойсі, а також в платіжному дорученні наявне посилання на інший інвойс, повідомляємо, що в платіжному дорученні №38 від 12.10.2023 міститься посилання на два інвойси - № SR030203 і № SR030204, сума в платіжному дорученні - 56550 долари США.

Інвойс № SR030203 на суму 28275 доларів США був заявлений до митного оформлення разом з декларацією № 23UA94U4.

Інвойс № SR030204 на суму 28275 доларів США був заявлений до митного оформлення разом з декларацією №23UА18U1.

Інвойси №SR030203 та №SR030204 були додатково подані до митного оформлення з відповідними митними деклараціями під номером документа 9000, що зазначено у графах 44 відповідних митних декларацій, для пояснення причин розбіжності між сумою в платіжному дорученні і сумі в інвойсі, поданому до митного оформлення.

Таким чином, оплата партії товару на загальну суму 56550 долари США, яка включала в себе товари за двома інвойсами - №SR030203 та №SR030204, по 28275 долари США кожний (всього за двома інвойсами - 56550 долари США), була здійснена згідно платіжного доручення №38 від 12.10.2023.

Оплата товару за двома інвойсам одним платіжним дорученням не суперечить чинному законодавству. Крім того, обидва інвойси були подані до митного оформлення, отже у митного органу не було перешкод для того, щоб упевнитись у відповідності розміру загальної суми в платіжному дорученні сумарній вартості товару за двома інвойсами.

Щодо доводів митного органу про те, відправник товару, згідно митних декларацій №23UA97U0 від 16.10.2023, №23UA94U4 від 30.10.2023, №23UA04U0 від 30.10.2023, №23UA84U4 від 01.11.2023 та №23UA18U1 від 06.11.2023 країни експорту не відповідає відправнику згідно товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Як зазначив представник позивача, у зв`язку із повномасштабною війною, яку російська федерація розв`язала 24 лютого 2022 року і веде проти України морські торгові порти країни зупинили вантажні операції.

За даними прес-служби державного підприємства Адміністрації морських портів України станом на 3 березня 2022 року у морських торгових портах України зібралося 80 торгових суден. Тому у зв`язку з нарощуванням з боку російської федерації політики ескалації, збройної агресії та підвищенням загрози виникнення інцидентів, пов`язаних з охороною портових засобів та суден, на період запровадження військового стану, розпорядженням Кабміну України від 25 лютого 2022 р. № 183-р з 24.02.2022 у морських та річкових портах України встановлено 3-й (вищий) рівень охорони портових засобів та суден. Вхід-вихід в українські порти закриті через мінну небезпеку, а також через загрозу піратства з боку суден ЧФ російської федерації у Чорному та Азовському морях. Керуючись нормами українського законодавства, які дозволяють введення особливого режиму роботи об`єктів державного значення національної транспортної системи, особливий стан було введено в акваторії морських портів Чорного та Азовського морях. Вжиття зазначеного заходу спричинено неможливістю здійснювати обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності, забезпечення належного рівня безпеки судноплавства, дотримання вимог міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, а також забезпечення охорони навколишнього природного середовища, в той час коли російська федерація продовжує вести воєнні дії в даних регіонах, чим несе загрозу для людського життя і здоров`я.

У зв`язку із вищевикладеним, ТОВ "Регіональний центр аквакультура", як імпортер, було вимушено купувати товари та відправляти їх морським шляхом в Клайпеду, Литва, де розташовані митно-ліцензійні склади (МЛС) - складські приміщення для зберігання вантажів, що знаходяться під митним контролем, де зберігаються товари, що ще не пройшли митне оформлення, або які планується ре-експортувати.

Після надходження товарів морським транспортом до м. Клайпеда, Литва, їх там перевантажують на автомобільний транспорт, яким вже доставляють до України.

У підтвердження вищевказаного позивачем надано до матеріалів справи договір зберігання на митному складі, укладений між ТОВ «Регіональний центр Аквакультура» (Диспонент) і ЗАО «Нордникс» (Керуючий складом) від 06.01.2022 №SMS- 22/02.

Згідно п. п. 2.1. Договору від 06.01.2022 №SMS- 22/02 Диспонент, маючий право розпоряджатися товарами, передає Керуючому складом на зберігання товари на митному складі, а Керуючий складом зобов`язується зберігати їх на митному складі, а також виконувати дозволені митні дії.

Відповідно до додатку №2 від 01.01.2023 до Договору від 06.01.2022 №SMS- 22/02 його дію продовжено до 31.05.2024.

Згідно інвойсу № SR030203 від 11.10.2023 і SR030204 від 11.10.2023, за Контрактом поставлявся Товар: Риба морожена - оселедці (Clupea Harengus). Умови поставки - CIF Klaipeda.

Згідно умов поставки CIF Klaipeda (англ. Cost, Insurance and Freight, або Вартість, страхування і фрахт в Клайпеді), продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження в м. Клайпеда, Литва. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Варто зауважити, що експортні литовські декларації з кодом MRN 23LTLC0100EK306255 і MRN 23LTLC0100EK2F0FA9 є ре-експортними складськими деклараціями, де у графі 2 зазначається UAB KLAIPEDOS SALDYTUVU TERMINALAS Silutes Pl 9 Klaipeda Lithuania - клайпедский холодильный терминал - оскільки для того, щоб зробити транзит вантажу, потрібно оформити його ре-експорт, тому вантажовідправником є склад, де зберігається товар, який надійшов з Ісландії і має статус транзитного вантажу. Позаяк компанія ICELAND PELAGIC EHF продала оселедець компанії ТОВ "Регіональний центр аквакультура" на умовах CIF Клайпеда, вантаж доставляється морським транспортом до м. Клайпеда, Литва; розміщується на митному складі. Далі вантаж перевантажується в автомобільний транспорт і ре-експортується в Україну за складською процедурою 3.7.1., оскільки це транзитний вантаж, а не експортований вантаж з Литви. Декларантом при цьому в деклараціях MRN 23LTLC0100EK306255 і MRN 23LTLC0100EK2F0FA9 виступає ЗАО «Нордникс» - компанія - Керуючий складом, з яким у позивача укладений договір зберігання на митному складі від 06.01.2022 №SMS- 22/02.

Крім того, із ветеринарний сертифікат № РХ23501 від 06 жовтня 2023 року, який видано на загальну партію товару, який ісландський експортер Iceland Pelagic ehf направляє на склад в Клайпеді, Литва і на підставі якого литовські ветеринарні лікарі оформлюють транзитний ветеринарний сертифікат вбачається, що на копії лікарі зазначають номер вантажівки, найменування товару та кількість, яка завантажується в Україну, і які відповідають номерам вантажівок та кількості товару, вказаним в наданих до митного оформлення міжнародних автотранспортних накладних (CMR). В проекспортному сертифікатові зазначено, що відправником є компанія Iceland Pelagic ehf, а вантажоодержувачем компанія UAB Nordnix - декларант, що відповідає умовам поставки CIF Klaipeda згідно контракту № 10/26-11 від 26.10.2021.

Також, відповідно до інвойсу № 23009 від 17.07.2023 до контракту № ORS-65/17 від 05.06.2017, товар: Ікра нерки морожена в ястиках. Виробник - USA. Вантажовідправник - UABNordnix Литва. Умови поставки - CFR Klaipeda.

Згідно умов поставки CFR Klaipeda (англ. Cost and Freight, або Вартість і фрахт в Клайпеді), продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження в м. Клайпеда, Литва. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Експортна литовська декларація з кодом MRN 23LTLC0100EK2D5042 є реекспортною складською декларацією, де у графі 2 зазначається UAB KLAIPEDOS SALDYTUVU TERMINALAS Silutes Pl 9 Klaipeda Lithuania - клайпедский холодильный терминал - оскільки для того, щоб зробити транзит вантажу, потрібно оформити його реекспорт, тому вантажовідправником є склад, де зберігається товар, який надійшов з Ісландії і має статус транзитного вантажу.

Відповідно до інвойсу від 05.08.2023 № 283376 товар первісно був поставлений компанії FISH MARKET s.r.o. компанією OBISeafoods, LLC (USA).

Згідно інвойсу, покупець товару - FISH MARKET s.r.o.; отримувач товару - ТОВ «Регіональний центр Авкакультура»; умови поставки - CFR Klaipeda; ціна товару 11 долари США за кг - є нижчою за ціну товару 11,55 долари США за кг у інвойсі № 23009 від 17.07.2023, виданому FISH MARKET s.r.o. на адресу ТОВ «Регіональний центр Авкакультур» і в подальшому поданому до митного оформлення українській митниці. Номер контейнеру TTNU8383331 в інвойсі OBISeafoods від 05.08.2023 №283376 відповідає номеру контейнеру TTNU8383331, вказаному в сертифікаті якості №283376 від 05.08.2023 (код документа 0003 в МД), поданому до митного оформлення, а також в коносаменті NAM6379278.

Таким чином, з наведених документів вбачається, що: товар був придбаний компанією FISH MARKET s.r.o. (Словаччина) у OBISeafoods, LLC (USA) з місцем поставки Клайпеда, Литва; у Клайпеді товар був розміщений на транзитному складі ЗАО «Нордникс», де був перевантажений на автомобільний транспорт. У зв`язку з чим була складена реекспортна складська декларація 23LTLC0100EK2D5042. У декларації 23LTLC0100EK2D5042 вказаний декларант ЗАО «Нордникс», який є Керуючим складом на UAB KLAIPEDOS SALDYTUVU TERMINALAS Silutes Pl 9 Klaipeda Lithuania - клайпедский холодильный терминал. Відправник у декларації 23LTLC0100EK2D5042 не вказується. У товаро-транспортної накладній від 14.10.2023 № б/н вказаний відправник FISH MARKET s.r.o., що відповідає товаросупровідним документам.

Згідно інвойсу № 10185856 від 16.08.2023, за Контрактом № 06/17-21 від 17.06.2021 товар поставлявся на умовах поставки - CIF Klaipeda.

Згідно умов поставки CIF Klaipeda (англ. Cost, Insurance and Freight, або Вартість, страхування і фрахт в Клайпеді), продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження в м. Клайпеда, Литва. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Товари були доставлені до м. Клайпеда, Литва, морським транспортом, що підтверджується коносаментами №229279394.

Там товари були вивантажені на митному складі, де перевантажені на автомобільний транспорт, яким доставлені до України. У зв`язку з чим була складена ре-експортна складська декларація 23LTLC0100EK2FADF5.

У декларації 23LTLC0100EK2FADF5 вказаний декларант ЗАО «Нордникс», який є Керуючим складом на UAB KLAIPEDOS SALDYTUVU TERMINALAS Silutes Pl 9 Klaipeda Lithuania - клайпедский холодильный терминал. Відправник у декларації 23LTLC0100EK2D5042 не вказується.

У товаро-транспортної накладній від 30.10.2023 №б/н вказаний відправник TRIDENT SEAFOODS CORPORATION, що відповідає товаросупровідним документам, поданим до митного оформлення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необгрунтованість твердження митного органу в оскаржуваних рішеннях про розбіжності в відправнику товару згідно митної декларації країни експорту Литви порівняно з товаротранспортними накладними, що також підтверджується наявним у справі документами.

Що стосується посилання митниці на невідповідність сумі в інвойсі № 4628290 від 26.10.2023 року та платіжному дорученні № 33 від 05.10.2023, суд зазначає наступне.

Так, згідно інвойсу № 4628290 від 26.10.2023, вартість товару становить 55 973,98 доларів США. При цьому, товар було сплачено згідно платіжного доручення № 33 від 05.10.2023 на суму 58 436.58 доларів США. Вказана невідповідність пояснюється позивачем наступними обставинами.

Поставка, у відповідності до умов контракту, здійснюється у наступному порядку: узгодження асортименту та обсягу товару за конкретною поставкою; сплата вартості товару покупцем; оформлення товарних документів та відправка.

Відповідно до п. 4.1. Договору №CF0657 від 27.12.2022 обсяги товару, які будуть поставлені за цим договором, а також ціни на товар узгоджуються Сторонами шляхом підтвердження замовлення. Сторони усвідомлюють, що кількість фактично поставлених морепродуктів (а, отже, також чиста сума, що підлягає сплаті за продукти) з практичних міркувань зазвичай може дещо інакше вказуватись у підтвердженні замовлення та в згодом виставленому рахунку-фактурі. Точна кількість, доставлена Продавцем Покупцю, та сума, яку Покупець повинен сплатити, вказується у рахунку-фактурі, адресованому Покупцеві.

Вказаний пункт обумовлений тим, що предметом Договору є свіжі і морожені морепродукти. Як зазначив представнки позивача, продавець не може заздалегідь і точно спрогнозувати обсяг вилову морепродуктів, який залежить від природніх і погодних умов.

Відповідно до підтвердження замовлення № 1802777 від 02.10.2023, поставці підлягав товар: 1) Frz. Trout h/on gutted sup 5-6 у кількості 283 од. вагою 5 964,01 кг, вартістю 45 922,88 доларів США; 2) Frz/ trout backbones v20c у кількості 650 од. вагою 13 172,32 кг, вартістю 12 513,70 доларів США, а всього на суму 58 436,58 доларів США.

Таким чином, Сторони узгодили в підтвердженні замовлення № 1802777 від 02.10.2023 поставку товару загальною вагою 19 136,33 кг. на суму 58 436,58 доларів США.

Відповідна сума у 58 436,58 доларів США була сплачена згідно платіжного доручення № 33 від 05.10.2023 року.

Згідно інвойсу № 4628290 від 26.10.2023 року було відправлено товар: 1) Frz. Trout h/on gutted sup 5-6 у кількості 229 од., вагою в 4820.88 кг., загальною вартістю 37 120,78 доларів США; 2) Frz/ trout backbones v20c у кількості 650 од., вагою в 13 172,32 кг., вартістю 12 513,70 доларів США.

Продавець за контрактом № 1802777 від 02.10.2023 з об`єктивних причин, з врахуванням пункту 4.1. Договору №CF0657 від 27.12.2022 і специфіки товару, що поставляється, не зміг забезпечити поставку товару Frz. Trout h/on gutted sup 5-6 в повному обсязі, внаслідок чого вартість товару згідно інвойсу знизилась пропорційно недопоставленому товару до 49 634.48 доларів США.

При цьому, до вказаного інвойсу було додане додаткове замовлення покупця (товар FAS Greenland halibut line j-cut A v25block 3-5 MSC), оформлене підтвердженням замовлення № 1805966 від 18.10.2023 (було подано до митного оформлення та до суду) на суму 6 339,50 доларів США, які разом і складають ціну товару за цією поставкою у розмірі 55 973,98 доларів США, яка і була заявлена до митного оформлення.

Щодо вказаної відповідачем підстави для витребування додаткових документів на те, що підпис продавця у інвойсі не відповідає підпису продавця згідно контракту, суд зазначає, що митний орган не довів, що цей документ має наявні ознаки підробки чи не відповідає дійсності.

Суд звертає увагу відповідача, що позиція за предметом оскарження має бути обґрунтована в межах предмету спору, та не має підтверджуватись додатковими обґрунтуваннями, що не були покладені в основу спірного рішення.

Суд вважає необхідним зазначити, що спрацювання ризиків АСУР не може бути достатньою підставою щодо твердження під час перевірки показників МД наявності у митного органу сумнівів та наявність підстав для витребування додаткових документів, оскільки згідно Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, такий розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу та цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю.

Тобто, сам спрацьований АСУР не є достатнім доказом порушення декларантом положень МК України, а є тим розробленим методом, який покращує ефективність роботи митниці під час перевірки та оформлення МД, та посадові особи під час застосування СУР як системи управління ризиками мають діяти у відповідності до МК України.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Суд вважає, що відповідач не обґрунтував однозначність скоригованої ним ціни, не довів обґрунтованості своїх сумнівів щодо заявленої митної вартості декларантом.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Верховний Суд у постанові від 28.05.2020 у справі №300/426/19 дійшов висновків про те, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Обов`язок доведення обґрунтованості сумніву щодо митної вартості митним органом визначено в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що електронне повідомлення відповідача про необхідність надання додаткових документів містить перелік документів, який повністю відтворює положення частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

У вказаному повідомленні відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, повинен надати позивач для підтвердження заявленої митної вартості за поданими до митного оформлення митними деклараціями.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, відповідачем жодним чином не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

Крім того, митний орган не зазначив, які саме документи, на думку митниці, не містять в собі всіх даних на підтвердження обраного методу визначення митної вартості та які саме документи має подати позивач для підтвердження заявленої митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2018 по справі №826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура".

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд ззначає наступне.

Представником позивача у позовній заяві вказано клопотання про стягнення на його користь судових витрат у розмірі 80000 грн на професійну правничу допомогу адвоката.

Представником відповідача у відзиві на позов подано до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких вказано на необґрунтованість заяви та не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката з ціною позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура", в якості клієнта, і адвокатським об`єднанням "Паркулаб і Партнери" в особі Паркулаба А.В., в якості виконавця, укладено договір №24/10-23 від 24.10.2023 про надання професійної правничої допомоги адвоката, предметом якого є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень, підготовка доказів, позовної заяви, процесуальних документів і участь в провадженні в суді першої і другої інстанції справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура" до Волинської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів, а також карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятих до вказаних рішень про коригування митної варості.

Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюється в розрахунку суми вартості послуг, який є невід`ємною частиною цього договору.

Розрахунком суми вартості послуг № 1 за договором №24/10-23 від 24.10.2023 про надання професійної правничої допомоги адвоката узгоджено, що за цим розрахунком виконавцем здійснюється надання правової інформації, консультацій і роз`яснень, підготовка доказів, позовної заяви, процесуальних документів і участь в провадженні в судах першої і другої інстанції справи за позовом ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" до Волинської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА205030/2023/000169/2 від 25.09.2023; №UА205030/2023/000173/2 від 18.10.2023, а також карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятих до вказаних рішень про коригування митної варості. Встановлюється порядок обчислення гонорару виконавця - фіксований розмір.

Встановлюється гонорар виконавця у фіксованому розмірі 40000,00 грн. під час підготовки позовної заяви та провадження в суді першої інстанції.

Розрахунком суми вартості послуг № 2 за договором №24/10-23 від 24.10.2023 про надання професійної правничої допомоги адвоката узгоджено, що за цим розрахунком виконавцем здійснюється надання правової інформації, консультацій і роз`яснень, підготовка доказів, позовної заяви, процесуальних документів і участь в провадженні в судах першої і другої інстанції справи за позовом ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" до Волинської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА205030/2023/000178/2 від 30.10.2023; №UА205030/2023/000180/2 від 31.10.2023, №UА205030/2023/000181/2 від 01.11.2023; №UА205030/2023/000189/2 від 06.11.2023, а також карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятих до вказаних рішень про коригування митної варості. Встановлюється порядок обчислення гонорару виконавця - фіксований розмір.

Встановлюється гонорар виконавця у фіксованому розмірі 40000,00 грн під час підготовки позовної заяви та провадження в суді першої інстанції.

ТОВ "Регіональний центр Аквакультура" сплатило на користь адвокатського об`єднання "Паркулаб і Партнери" 80000,00 грн, що платіжною інструкцією №1308 від 30.10.2023 та № 130 від 02.11.2023.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 08.11.2023 за договором №24/10-23 від 24.10.2023 виконавець надав, а клієнт прийняв наступні послуги: підготовка позовної заяви (включає в себе первинний аналіз матеріалів справи; аналіз судової практики з аналогічних справ, аналіз поточної практики Верховного Суду, з висновками щодо судової перспективи справи і використанням релевантної практики під час підготовки позовної заяви; підготовка тексту позовної заяви; збір доказів, підготовка додатків до позовної заяви (в двох екземплярах), підпис та подача позовної заяви в суд, усні і письмові консультації, складання процесуальних документів, документальне оформлення наданих послуг). Вартість гонорару - 80000,00 грн.

Отже, надаючи оцінку заявленому представником позивача клопотанню, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч. 3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17).

При цьому, суд зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи та те, що розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання, також, враховуючи наявність подібних справ, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, суд дійшов висновку, що заявлена вартість судових витра на правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн є завищеною, проте співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн, понесених під час розгляду справи у суді першої інстанції, підтверджується належними доказами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура" (вул. Велика Панасівська, буд. 205, м. Харків, 61040, код 35973236) до Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, код 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови - задовольнити.

Визнати протипраним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UА205030/2023/000169/2 від 25.09.2023 та №UА205030/2023/000173/2 від 18.10.2023; №UА205030/2023/000178/2 від 30.10.2023; №UА205030/2023/000180/2 від 31.10.2023; №UА205030/2023/000181/2 від 01.11.2023; №UА205030/2023/000189/2 від 06.11.2023.

Визнати протипраним та скасувати картки відмови №UА205030/2023/000594; №UА205030/2023/000563; №UА205030/2023/000606; №UА205030/2023/000610; №UА205030/2023/000614, №UА205030/2023/000631, видані Волинською митницею.

Стягнути з Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр Аквакультура" (вул. Велика Панасівська, буд. 205, м. Харків, 61040) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 21472 (двадцять одну тисячу чотириста сімдесят дві) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ГОРШКОВА