Справа № 748/4372/23
Суддя: Майборода С. М.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/34/23
Єдиний унікальний № 748/4372/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Майбороди С.М.

секретаря Пасько К.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправними та скасування постанови про порушення митних правил №2013/10000/21 від 09 вересня 2021 року та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити строки звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову № 2013/10000/21 від 09 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн та закрити справу у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що про наявність постанови дізналась в вересні 2023 року під час неможливості скористатись банківською карткою, 16 жовтня 2023 року отримала копію постанови та додані до неї матеріали, відповідач не повідомив її про час та місце розгляду справи, вона не мала закордонного паспорту та водійського посвідчення, постанова не містить вказівки на склад порушення митних правил, письмові пояснення ОСОБА_3 не відповідають інформації вказаній у разовій перепустці, згідно якої автомобіль було ввезено ОСОБА_3 .

Відповідач Київська митниця надали відзив на позов, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позову, вказуючи що під час митного оформлення автомобіля 05.08.2021 ОСОБА_3 надано інвойс від 01.03.2021 продажу автомобіля, де продавцем виступає UAB «VISLAS» (Литва), а покупцем ОСОБА_4 , відповідно до електронної бази АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки RENAULT модель LAGUNA ввезений на митну територію України 28.10.2018 ОСОБА_5 , який вона передала без дозволу митного органу у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинила правопорушення митних правил, передбачене ч.4 ст.469 Митного кодексу України. Митне оформлення транспортного засобу відповідно до вимог ст.335 Митного кодексу України здійснюється на власника автомобіля або уповноважену особу, а отже ОСОБА_5 під час перетину митного кордону України надала документи та взяла на себе зобов`язання про транзит та заборону передачі такого транспортного засобу у користування та розпорядження інших осіб. У 2018 році громадянам України була надана можливість на переміщення між країнами СНД, в даному випадку Білорусь, за внутрішніми паспортами громадянина України. Проставлення відміток про перетин митного кордону України в даному зразку паспорта не передбачені. Оскільки оформлення здійснюється на власника або уповноважену особу, то наявність водійських прав не має значення. Вказують, що ОСОБА_5 було належним чином повідомлено про розгляд справи за вказаною в протоколі адресою. Лист про направлення постанови від 09.09.2021 повернувся з відміткою «не проживає».

Позивачем додатково надано копія відповіді стосовно відсутності інформації щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_6 та копія повідомлення, що ОСОБА_6 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася.

Ухвалою від 27 жовтня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи з викликом до суду не надходило.

Дослідивши надані докази, з урахуванням доводів позову та заперечень відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено з наданих документів та стороною відповідача не надано зворотнього позивач отримала копію винесеної постанови 16 жовтня 2023 року. Таким чином, строк звернення до суду з позовом підлягає поновленню.

Статтею 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 статті 95 Митного кодексу України закріплено, що встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

Відповідно до абз. 1 та 3 ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно із Законом України від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII, статтю 469МК України доповнено частиною четвертою, якою встановлено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначені зміни до вказаної правової норми набули чинності 21.08.2019 року (через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону).

Частиною 1 статті 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наданої копії протоколу, 05 серпня 2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської митниці подано митну декларацію типу «ІМ40АА» UA100320/2021/287525, з метою митного оформлення транспортного засобу марки марки RENAULT модель LAGUNA VIN № НОМЕР_1 . ( а.с.14-17,19)

Відповідно до інформації з електронної бази АСМО «Інспектор» зазначений автомобіль був ввезений на митну територію України 28 жовтня 2018 року громадянкою України ОСОБА_5 в режимі «транзит» ( а.с.27) терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб з митної території України у строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Встановлено, що ОСОБА_3 для митного оформлення в режимі вільного обігу на території України вказаного транспортного засобу в митницю подано інвойс від 01 березня 2021 року, укладений між ним та UAB «VISLAS» ( Литва). ( а.с.20)

Таким чином, передача автомобіля марки RENAULT модель LAGUNA VIN № НОМЕР_1 відбулась в момент, коли відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України вже була встановлена Законом України від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 04.08.2021, останній підтвердив, що автомобіль був переданий йому у м.Києві ОСОБА_5 . ( а.с.28)

Разова перепустка, що мається в матеріалах справи свідчить про дозвіл ОСОБА_3 заїхати на територію МП «Столичний», що знаходиться в м.Києві і не підтверджує того, що ОСОБА_3 пересік кордон на вказаному автомобілі. ( а.с.29)

Згідно п. 1.1. ч. 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, встановлено, що у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Наявність прав на керування транспортним засобом не входить до переліку документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України. Відсутність посвідчення водія не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів.

На той час при перетині кордону не вимагався закордонний паспорт, а достатньо було пред`явити паспорт громадянина України, що і було зроблено ОСОБА_5 .. Паспорт на прізвище ОСОБА_1 отримано 01.09.2020. ( а.с.49)

З урахуванням наведеного відсутні підстави для визнання постанови протиправною та її скасування у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови в частині розгляду справи про порушення митних правил за її відсутності, суд зазначає наступне.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 7 статті 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

В статті 498 МК України зазначено, що до прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім іншого, віднесено прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок органу доходів і зборів вручити (надіслати) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

У разі, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 03.04.2018р. у справі за №156/404/17 виклав чітку правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу. Так, зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Варто звернути увагу, що ЄСПЛ у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Як вбачається із матеріалів справи, митний орган своїм листом від 12.08.2021р. за №7.8-1/20/10/2590 повідомив позивача про розгляд справи на 09.09.2021р. та листом від 16.08.2021р. за №7.8-1/28-10/10/3866 направив на адресу позивача примірник протоколу про порушення митних правил. ( а.с.30-31)

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази про отримання позивачем вказаних листів. При цьому, повідомлень «Укрпошти» про вручення або не вручення адресату відповідачем не надано.

Отже, суд вважає, що достатніх належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин першої, другої, четвертої статті 526 Митного кодексу під час вирішення справи відповідачем надано не було, а відтак ОСОБА_5 була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, та заяв про розгляд протоколу за її відсутності не подавала.

В матеріалах міститься лише повідомлення про не отримання копії постанови у зв`язку з відсутністю позивача за місцем реєстрації. Зазначене не може свідчити про ухилення її від отримання протоколу та повідомлення про розгляд справи, які відповідно до наданих листів надсилались раніше.

Зазначене позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись правовою допомогою.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення повноважень, зокрема позбавлення права на участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням.

Положеннями п.4 ч. 1 ст.531 МК України встановлено, що підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже, на підставі наявних у справі доказів, оцінюючи дії посадової особи під час складання постанови від 09.09.2021 на відповідність вимогам Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення та не надано суду доказів належного повідомлення ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.469 Митного кодексу України про порушення митних правил №2013/10000/21 від 09.09.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до компетентного органу, а саме Київської митниці Державної митної служби України.

Доводи позивача щодо спростування обставин вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України, повинні бути ретельно перевірені під час нового розгляду справи посадовими особами Київської митниці.

У зв`язку з наведеним позовні вимоги підлягають часткому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_7 строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправними та скасування постанови про порушення митних правил №2013/10000/21 від 09 вересня 2021 року та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України про порушення митних правил № 2013/10000/21 від 09.09.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.

Справу про порушення митних правил № 2013/10000/21 відносно ОСОБА_5 направити на новий розгляд до Київської митниці Державної митної служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя С.М.Майборода