Справа № 126/1769/23
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1769/23

Провадження № 2-а/126/34/2023

"12" грудня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

за участі представника позивача Бобровської В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері державного руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким скасувати постанову ЕАС №7350524 від 17.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що 17.07.2023 о 15:30 год., за адресою вул. Симона Петлюри, 29, Шевченківський район м. Київ, командиром 3 роти 1 батальйону Управління національної поліції міста Києва старшим лейтенантом поліції Гребелюком О.О. було винесено щодо нього постанову серії ЕАС №7350524 від 17.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штрафу в сумі 680 грн.

Підставою для складення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказав: "керуючи транспортним засобом водій здійснив зупинку у 2 ряди, чим суттєво перешкоджав проїзду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив пункт 15.9 ПДР - Порушення зупинки.

На думку позивача вищевказана постанова є незаконною та необгрунтованою з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях, а тому підлягає скасування з наступних підстав.

Відповідно до пункту 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 зупинка забороняється:

Зупинка забороняється:

a)на залізничних переїздах;

б)на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в)на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г)на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ)на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д)у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м;

е)ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є)ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж)у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Вулиця Симона Петлюри в м. Києві має три смуги руху у кожному з напрямків, що розділяються подвійною суцільною смугою.

Крайня права використовується для паркування транспортних засобів та ідентифікується за номером А1417. Законність використання вказаної ділянки у якості парковки підтверджується також тим, що за паркування на ній до місцевого бюджету стягується плата в розмірі 35 грн/год.

Позивач шукав місце для паркування, під час чого, один з припаркованих транспортних засобів почав здійснення маневру для виїзду з парковки на проїжджу частину. Враховуючи відсутність інших вільних місць для паркування, позивач пригальмував, зробив короткострокову зупинку з метою дати дорогу для виїзду припаркованого транспортного засобу, при цьому увімкнув аварійний сигнал на транспортному засобі не вимикаючи двигун.

Буквально за 30-60 секунд після здійснення зупинки позаду позивача на цій же смузі руху зупинися автомобіль патрульної поліції, у якому перебувала посадова особа, яка винесла щодо нього постанову.

Разом з тим, патрульні представники поліції:

- не здійснювали жодних замірів щодо ширини вільної проїжджої частини вздовж транспортного засобу позивача;

- не здійснювали замірів відстані від найближчого пішоходного переходу, перехрестя, місця виконання дорожніх робіт, виїздів, тощо;

- не зафіксували жодного випадку перешкоджання руху іншим учасникам дорожнього руху.

Нагрудні камери патрульних поліціянтів, у тому числі ОСОБА_2 , зафіксували, що зупинка була короткострокова, оскільки двигун транспортного засобу позивача продовжував працювати, а на автомобілі був увімкнений аварійний сигнал.

Також, позивач вказує, що відповідно до ДБН В.2.3-5:2018 вулиці та дороги населених пунктів ширина смуги руху у великих містах на магістралях загальноміського значення становить 3,5 м.

Враховуючи той факт, що транспортний засіб був розміщений у середній з трьох смуг, не займав за шириною усієї смуги, то відстань до суцільної лінії розмітки безумовно перевищувала 3 м.

Крім того, об`їзд та зустрічний роз`їзд транспорту заблокований не був. Трафік зберігав свою інтенсивність.

Вказані обставини також зафіксовані на відеокамери патрульних поліцейських.

Так, відповідачем не було зафіксовано та надано жодних обставин, що могли б бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 21.08.2023 відкрито провадження у справі.

20.09.2023 на адресу Бершадського районного суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Департаменту патрульної поліції, Олійник І.З., просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що з нагрудного відеореєстратора №472724 вбачається, що під час вільного патрулювання, працівники поліції виявили порушення правил дорожнього руху, а саме п.15.4 та 15.9 ПДР України. У відповідності до ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" прийнято рішення провести розгляд справи. На місці працівник поліції представився та повідомив позивача про порушення правил дорожнього руху. Як вбачається з оскаржуваної постанови позивач здійснив зупинку транспортного засобу у два ряди та створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, що не уможливить об`їзд транспортного засобу, а саме громадського транспортного засобу, який буде змушений виїхати на зустрічну смугу руху. Крім цього, на відео видно, як інші учасники дорожнього руху перетинають розмітку 1.3 "подвійна спільна" для того, щоб здійснити об`їзд транспортного засобу, що зупинився. Вказане зафіксовано на портативний відеореєстратор, яким здійснювался відповідачем під час розгляду справи.

Виходячи з вищенаведеного відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причинами та умови, що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідно до норм чинного законодавства вмотивовано виніс постанову серії ЕАС №7350524 від 17.07.2023 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

29.09.2023, на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача, Бобровська В.Р. просить задовольнити позов та скасувати постанову ЕАС №7350524 від 17.07.2023 посилаючись на наступне.

Так, представник зазначає, що долучені представником відповідача до відзиву відеозаписи не відображають повного процесу розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не містять відео тих пояснень та заперечень, що надав позивач.

Також, представник позивача просив звернути увагу суду на те, що підставою для провадження і розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності патрульний вказує порушення п. 15.4. ПДР, при цьому суть правопорушення патрульний не конкретизує.

У п.5 Постанови вказано, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є порушення позивачем п. 15.9 ПДР.

Представник відповідача у відзиві також вказує про порушення позивачем пунктів 15.4 та 15.9 ПДР.

Позивач також вважає некоректною вказівкою відповідача щодо наявності у діях позивача складу правопорушення п.15.4 ПДР, який передбачає, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Як зазначає позивач, на підтвердження наявності факту "стоянки" відповідач не надав жодних доказів. Більше того, позивач перебував в цей час у транспортному засобі, не припинив роботу двигуна транспортного засобу, мав увімкнений аварійний сигнал.

Крім того, представник відповідача також зазначає, що позивач «створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, тобто не уможливить об`їзд транспортного засобу, а саме громадського транспортного засобу, який буде змушений виїхати на зустрічну смугу руху».

Як зазначалось у позовній заяві позивач пригальмував, зробив короткострокову зупинку з метою дати дорогу для виїзду припаркованого транспортного засобу, при цьому увімкнув аварійний сигнал на транспортному засобі, не вимикаючи двигун. Вказані дії були здійснені з метою припаркувати транспортний засіб Позивача на місці транспортного засобу, що почав здійснення маневру для виїзду з парковки на проїжджу частину.

Працівниками поліції не встановлена та не зафіксована наявність факту створення перешкоди для об`їзду конкретного громадського транспортного та виїзду ним на зустрічну смугу руху. Більше того до моменту початку спілкування позивача з патрульним, таких транспортних засобів і не було.

Передбачення патрульно, що щось може або не може створити перешкоду і стати причиною певних дій інших осіб, не є підставою для встановлення наявності факту правопорушення згідно чинного законодавства України.

Наїзд іншими учасниками дорожнього руху на подвійну суцільну смугу, про що зазначає представник Відповідача, не є її перетином.

Наявність факту перетину подвійної суцільної смуги розмітки іншими учасниками дорожнього руху сама по собі також не є підтвердженням факту правопорушення, за яке Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

По-перше, на відео видно, що відстань між транспортним засобом позивача та іншими учасниками дорожнього руху така, що дозволяє не здійснювати наїзд на розділову подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки.

По-друге, пункт 15.9. Правил дорожнього руху містить чіткі норми щодо заборони зупинки транспортних засобів. Встановлення їх порушення відбуваються шляхом фіксації порушення конкретного пункту, а саме: наявність зупинки на залізничному переїзді, трамвайних коліях, естакадах тощо, або не дотриманні відстані до певних об`єктів, що підтверджується числовими показниками при здійсненні вимірювання такої відстані.

Жодного з цього здійснено не було. Працівниками поліції не було ідентифіковано, яку саме заборону, передбачену пунктом 15.9. Правил дорожнього руху порушив позивач.

Представник позивача, Бобровська В.Р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції України в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серія ЕАС №7350524 від 17.07.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно фабульної частини вказаної постанови, 17.07.2023 о 15 год. 27 хв., в м. Київ, по вул. Симона Петлюри, 29, водій, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку в два ряди, чим порушив вимоги п.п. 15.9 ПДР, порушення зупинки.

Не погодившись із правомірністю постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п.2.4 та п.8.9 ПДР вбачається, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Під час подання поліцейським вимоги про зупинку транспортного засобу водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Правила зупинки і стоянки закріплені у розділі 15 ПДР України.

Так, у відповідності до п. 15.1 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР).

Пунктом 15.3. ПДР передбачено, що у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Положеннями п. 15.4 ПДР України встановлено заборону ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди.

Положеннями п.15.9 ПДР України встановлено заборону зупинятися:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно з п.1.10 ПДР проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом оскаржуваної постанови, 17.07.2023 о 15:27, в м. Києві по вул. Симони Петлюри, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в два ряди, чим порушив вимоги п.15.9 ПДР, порушення зупинки.

На підтвердження вчинення позивачем порушення, відповідачем надано до матеріалів справи DVD-диски з відеозаписами, здійсненими на відеореєстратор та персональну нагрудну відеокамеру, на яких відображено зупинку транспортного засобу та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відеозапису, автомобіль позивача був припаркований паралельно до інших автомобілів, які були припарковані в ряд, під кутом 30 градусів до проїжджої частини, на дорозі видно розмітку для парковки автомобілів. У авто позивача були включені аварійні сигнали.

Разом з тим, відповідач, у поданому відзиві вказує, що під час вільного патрулювання працівники поліції виявили порушення правил дорожнього руху, а саме п.15.4 та 15.9 ПДР, хоча зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що про п.15.4 ПДР в ній нічого не зазначено.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,і м`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті,повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка,модель,номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки не виконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) встановлюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

У відповідності до п 9. розділу ІV бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, вказаними вище положення законодавства заборонено вносити будь які виправлення в постанову, зокрема, і в частині зазначення пункту ПДР України, які ставляться у вину особі.

У постанові від 29 березня 2019 року справі №758/10855/16-а адміністративне провадження №К/9901/15457/18 Верховний Суд зазначив, що чинним законодавством не передбачено можливості внесення виправлень у постанову.

Враховуючи наведене, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідач визнав ОСОБА_1 винним у порушенні п.15.9 ПДР.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

На думку суду, в даному випадку слід застосовувати правила, передбачені п. 15.4 ПДР, якими встановлено заборону ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди.

Згідно із п. 3. ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час винесення постанови серія ЕАС № 7350524 не було з`ясовано всіх обставин справи відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не надано суду доказів, які б достеменно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері державного руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАС №7350524 від 17.07.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680.00 гривень скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В.Хмель