Справа № 340/9049/23
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м.Кропивницький Справа № 340/9049/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Пасічника Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Сосновської В.В.

представника позивача Усатенка Ю.Ю.

представника відповідача Цоток І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Нафтова компанія Світловодськ", (вул. Яблунева, 6, с.Подорожнє, Світловодський район, Кіровоградська область, 27622, ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про визнання незаконним та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Нафтова компанія Світловодськ» (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі відповідач) в якому, з урахування уточненої позовної заяви (а.с.44-46), просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 19.10.2023р. №0-1128.

Ухвалою суду від 02.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 04.12.2023 (а.с.26).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що за результатами фактично перевірки автозаправної станції, яка належить позивачеві, посадовими особами відповідача складено акт перевірки №6158/11/28/РРО/32992015 від 31.08.2023р. та прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 76941 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач 02.10.2023 оскаржив його до ДПС України, про що повідомив відповідача. Тобто, на переконання позивача, сума штрафної санкції визначеної податковим повідомленням-рішенням №4 від 20.09.2023 станом на дату звернення до ДПС України із скаргою була неузгодженою.

Натомість, відповідач 19.10.2023 сформував податкову вимогу №0-1128 на загальну суму 78451,94 грн., яку направив позивачеві.

Вважаючи вказані дії протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

20.11.2023 га адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов вимоги якого не визнаються та вказується, що прийняття оскаржуваної податкової вимоги обумовлено не лише наявністю штрафної санкції нарахованої за результатами фактичної перевірки, а й наявністю узгодженої заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1133,14 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 388,80 грн. Крім того, відповідач вказує, що 27.10.2023 виключено з обліку штрафні санкції в сумі 76941 грн. у зв`язку з оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023 (а.с.53-55).

04.12.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2023 (а.с.88).

18.12.2023 в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, складення повного тексту рішення відкладено до 23.10.2023 (а.с.97).

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку господарської одиниці: автозаправна станція за адресою Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с. Подорожнє, вул. Колгоспна, 6.

Результати перевірки оформлені актом №6158/11/28/РРО/32992015 від 31.08.2023р., яким встановлено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосовування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.66,67).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 76941 грн. (а.с.62).

Не погодившись з прийнятим рішення позивач, 03.10.2023 звернувся до ДПС України із скаргою про що повідомив відповідача (а.с.8,9).

Вищевказані обставини підтверджуються копіями фіскальних чеків щодо направлення рекомендованої кореспонденції на адресу відповідача та ДПС України (а.с.10).

19.10.2023 відповідачем сформовано та направлено позивачеві податкову вимогу №0-1128, якою визначено податковий борг в загальній сумі 78451,94 грн., що складається з: штрафної санкції нарахованої за результатами фактичної перевірки - 76941 грн.; узгодженої заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1133,14 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 388,80 грн.(а.с.5-7).

Станом на дату формування вищевказаної податкової вимоги, рішення за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023, ДПС України не було прийнято, що підтверджується рішенням про продовження строку розгляду скарги до 07.12.2023 (а.с.12).

Таким чином, на переконання позивача, сума штрафної санкції нарахованої за результатами фактичної перевірки, яка складає 76941 грн., не була узгодженою на дату формування податкової вимоги №0-1128, а отже не могла бути визначена, як податковий борг.

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо.

Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПКУ).

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п. 56.1. ст. 56 ПКУ).

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.2. ст. 56 ПКУ).

Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення (п. 56.5. ст. 56 ПКУ).

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п. 56.15. ст. 56 ПКУ).

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за наслідками фактичної перевірки до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 76941 грн., яка включена до податкового повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023.

Про оскарження податкового повідомлення-рішення №4 від 20.09.2023 до ДПС України, позивач сповістив відповідача засобами поштового зв`язку 03.10.2023, а отже до закінчення процедури адміністративного оскарження у відповідача були відсутні правові підстави формувати 19.10.2023 із включенням до податкової вимоги №0-1128 суми 76941 грн.

Щодо доводів відповідача про існування інших податкових зобов`язань, які включені до податкової вимоги №0-1128, а саме: узгодженої заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1133,14 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 388,80 грн., суд зазначає наступне.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 59.1. ст. 59 ПКУ).

Отже, станом на дату формування податкової вимоги (19.10.2023) сума узгодженого податкового боргу мала становити не менше 3060 грн. (17 х 180).

Натомість сума узгодженого податкового боргу станом на 19.10.2023 становила 1521,94 грн. (1133,14 грн. + 388,80 грн.), що є недостатньою для її формування, адже це суперечить вимогам п. 59.1. ст. 59 ПКУ.

Відтак, суд вважає, що оскаржувана податкова вимога від 19.10.2023р. №0-1128. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України позивачеві належить відшкодувати судові витрати в розмірі 2684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.16).

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи позивачем надано договір від 27.10.2023 та платіжну інструкцію від 27.10.2023 №125 (а.с.13,14).

Проте позивач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.09.2023 №4.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Нафтова компанія Світловодськ" () судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 20.12.2023.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК