Справа № 480/6734/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.В. Воловик
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р. Справа № 480/6734/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 по справі № 480/6734/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 у якій просить суд зобов`язати відповідача внести зміни до особового обліку військовослужбовців в частині відображення ОСОБА_1 як такого, що самовільно залишив військову частину або місце служби у період з 25.07.2022 по 03.08.2022; стягнути з відповідача 181 590, 12 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не у повній мірі дослідив та з`ясував усі наведені позивачем доводи, неправильно застосував норми матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що у зв`язку з поганим самопочуттям 27.07.2022 позивач звернувся до медичної частини та отримав направлення на консультацію у лікарні міста Чернігів. Після проведення медичного огляду, 03.08.2022 ОСОБА_1 повернувся до місця розташування військової частини та подав рапорт про готовність виконання бойових завдань. Згодом, 05.08.2022 позивач отримав направлення на військово-лікарську комісію до міста Чернігів та 17.08.2022, отримавши рішення комісії, повернувся до місця розташування військової частини до міста Бахмута Донецької області. ОСОБА_1 вважає, що у відповідача відсутні були правові підстави для його обліку як особи, яка самовільно залишила військову частину, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу №139 від 17.05.2022 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2022 №63-РС на посаду старшого водія 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , ВОС -124702А, з 17.05.2022 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення (а.с. 76)

Наказом №211 від 25.07.2022 солдата ОСОБА_1 визнано таким, що незаконно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 та знято з всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом із наказу. (а.с. 77)

Наказом №220 від 03.08.2022 солдата ОСОБА_1 визнано таким, що з 03.08.2022 повернувся до розташування частини. З 03.08.2022 поставлено на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з наказу (а.с.78)

Відповідно до наказу № 671 від 30.07.2022 проведено службове розслідування, за результатами якого складено Акт службового розслідування від 30.08.2022 (а.с. 93-114)

Згідно з актом від 30.08.2022 відповідач дійшов висновку про порушення особовим складом військової частини, в тому числі і позивачем, бойового розпорядження командира 13 окремого мотопіхотного батальйону підполковника ОСОБА_2 № 230 від 22.07.2022, внаслідок відмови в облаштуванні спостережного посту та подальшому проведенні спостереження в напрямку населених пунктів Бахмутське-Стряпівка та Покровське-Соледар Бахмутського району Донецької області, а також самовільному залишенні місця служби.

З врахуванням висновків службового розслідування наказом № 816 від 30.08.2022 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, помічника командира зобов`язано направити матеріали службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Краматорськ та Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для надання правової оцінки.

На підставі рапорту старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 від 30.01.2023, наказом № 164 від 01.02.2023, у зв`язку з отриманням додаткових матеріалів щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 , призначено службове розслідування, яким встановлено, що 25.07.2022 близько 14 год. 00 хв. військовослужбовці розвідувального взводу в повному складі, в тому числі і ОСОБА_1 , відмовились виконувати наказ командира та самовільно залишили місце служби поблизу с. Бахмутське Донецької області, без законних на те підстав. Повернувся солдат ОСОБА_1 до військової частини лише 27.07.2022, з метою отримання направлення на консультацію у військову частину НОМЕР_3 АДРЕСА_1 (а.с. 71-72)

За результатами службового розслідування, згідно з актом від 01.04.2023, відповідач дійшов висновку про самовільне залишення солдатом ОСОБА_1 місця служби поблизу с. Бахмутське Донецької області в період з 25.07.2022 по 27.07.2022 без законних на те підстав, про що прийнято наказ № 181 від 01.04.2023. (а.с. 61-70)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 здійснив самовільне залишення місця служби поблизу с. Бахмутське Донецької області в період з 25.07.2022 по 27.07.2022 без законних на те підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснюється Законом України Про військовий обовязок і військову службу.

Відповідно до частини 2 статті 24 вказаного Закону, якщо інше не визначено законодавством, для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, військова служба призупиняється.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Так, пунктом 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 передбачено, що для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

На виконання пункту 1442 Положення, військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

На виконання пункту 1444 Положення, у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням.

Згідно з пунктом 84 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини військовослужбовця, може проводитися службове розслідування.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (пункт 85).

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371.

Пунктом 1 розділу ІІІ вказаного порядку встановлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Розділом V Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України врегульовано, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу VІ Порядку, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Отже, за змістом вказаних норм, у випадку самовільного залишення військовослужбовцем військової частини або місця служби, служба такого військовослужбовця призупиняється, йому не виплачується грошове та не здійснюється продовольче, речове, інші види забезпечення. Для встановлення обставин самовільного залишення військової частини або місця служби, може бути проведено службове розслідування, за результатами якого вирішується питання щодо притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи, з огляду на те, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у період з 25.07.2022 по 27.07.2022 ОСОБА_1 обліковувався військовою частиною як військовослужбовець, який самовільно залишив військову частину або місце служби та був знятий з усіх видів забезпечення. Підставою для цього став рапорт начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 № 211 від 25.07.2022.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що факт самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини (місця служби) був підтверджений службовим розслідуванням, за результатами розгляду матеріалів якого, окрім іншого, прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Крім того колегія суддів наголошує, що ні наказ про зняття з усіх видів забезпечення, ні рішення, прийняті за результатами службового розслідування, позивачем не оскаржувались, їх правомірність під сумнів не ставилась, та не є предметом розгляду в даній справі.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження перебування саме у військовій частині (за місцем служби) у спірний період, не надано також і підтверджень, які б могли свідчити про правомірність перебування за іншим місцем дислокації в цей період.

Тому, суд першої інстанції, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, дійшов правомірних висновків про відповідність дій військової частини щодо обліку ОСОБА_1 у період з 25.07.2022 по 27.07.2022 як військовослужбовця який самовільно залишив військову частину (місце служби) та зняття його з усіх видів забезпечення в цей період з урахуванням висновків повторного службового розслідування від 01.04.2023.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 по справі № 480/6734/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов