Справа № 638/10671/23
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р.Справа № 638/10671/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Подус Г.С., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, 61202, повний текст складено 24.10.23 року по справі № 638/10671/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- скасувати постанову серії ЕАТ № 7520021 від 13.08.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 510,00 гривень та визнання дій інспектора УПП в Харківській області ДПП НП протиправними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки позивач Правил дорожнього руху не порушував та зазначив, що 13.08.2023 рухаючись по вул. Новгородській у м. Харкові, він перетнув стоп-лінію на зелений сигнал світлофора, саме перехрестя проїхав на зелений миготливий.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 позов задоволено частково.

Скасовано постанову серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Масло Романом Олеговичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Закрито провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, постановою серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що водій ОСОБА_1 13.08.2023 о 14:22 керуючи транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Новгородській, 38/44, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

Пункт 8.7.3 "е" ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України).

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України).

За приписами ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 72, ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стосовно наявних у матеріалах справи відеозаписів, наданих відповідачем з метою обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів оглянуто диск із відео записом подій від 13.08.2023, на якому видно, що автомобіль патрульної поліції рухається по проспекту Науки у м. Харкові в напрямку вул. Новгородській (поворот праворуч). Наближаючись до вказаного перехрестя, на момент часу 14:17:20, зафіксованому на відео, світлофор перемикається із «червоного» світла на «жовтий», після чого станом на 14:17:21 вмикається «зелений» сигнал світлофора із одночасним відліком секунд такого режиму (24 секунди). В момент перемикання режиму світлофору автомобіль Opel Vivaro під керуванням позивача здійснював поворот ліворуч з пр. Науки на вул. Новгородську.

Так, з оглянутого відеозапису неможливо встановити в який момент автомобіль Opel Vivaro почав рух, оскільки ділянка по якій рухався автомобіль позивача не проглядається.

Вищевказані обставини також підтверджуються висновком експерта №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023.

Однак аналізуючи відповідь Комунального підприємства «Харків-Сигнал»№462 від 31.08.2023 року, встановлено тривалість горіння зелених сигналів світлофорів, які дозволяють лівий поворот транспорту з пр. Науки на вул. Новгородську становить 20 секунд. Тривалість горіння зелених сигналів світлофорів, які дозволяють рух транспорту по пр. Науки прямо в одному напрямку в бік вул. Мінська, правий поворот транспорту з пр. Науки на вул. Новгородська становить 24 секунди, що вбачається і з відеозапису.

За приписами ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с.

Вищенаведене не виключає обставин, на які посилається позивач з метою обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме факт того, що позивач закінчував маневр (поворот ліворуч) на миготливий сигнал зеленої стрілки світлофора.

З урахуванням вказаних вище висновків стосовно відсутності можливості встановити з відеозапису подій від 13.08.2023 в який момент автомобіль Opel Vivaro почав рух, а також на підставі відсутності інших доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме п. 8.7.3. "е" ПДР Країни, колегія суддів погоджується з вискоком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Колегія суддів зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, які складаються із витрат на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн., витрат на поштові послуги у розмірі 70 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

З урахуванням вказаних положень КАС України та долучених до матеріалів справи доказів з метою підтвердження понесених судових витрат позивачем, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи відповідачем до суду першої інстанції подано заперечення щодо співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи.

Колегія суддів зазначає, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Проте, з метою обґрунтування заявленого до відшкодуванню розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача долучено до матеріалів справи: копію витягу з договору №368 про надання правової допомоги від 14.08.2023, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Крім того, в матеріалах справи наявні адвокатські запити, які направлялись адвокатом під час надання позивачу правничої допомоги під час оскарження постанови серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023.

Враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, при задоволенні позову судові витрати відшкодовуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме відповідача, яким в спірних правовідносинах є Департамент патрульної поліції, а не його територіальний підрозділ Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що під час ухвалення рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн. судом першої інстанції порушено норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., витрат на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрат на поштові послуги у розмірі 70,00 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 по справі №638/10671/23 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн.

Прийняти в цій частині постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 по справі №638/10671/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 20.12.2023 року