Справа № 296/7230/23
Суддя: Маслак В. П.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/7230/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Годлюк А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шелепи С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Зборівського Сергія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідачів незаконними та скасувати постанову серії ЕАС № 7339439 від 15.07.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що 15 липня 2023 року поліцейським УПП в Житомирській області ДПП страшим лейтенантом поліції Борівським С.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7339439. Вказаною постановою позивача визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме, керував т.з. Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Житомирі, по вул. Покровській,106Б, та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР, у зв`язку з чим накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 15.07.2023 керуючи т.з. Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Житомирі, по вул. Покровській,106Б був пристебнутий ременем пасивної безпеки. Зазначив, що інспектор не зупиняв його та не надавав відео доказ ніби то правопорушення, а відразу склав постанову, тобто підійшов до розгляду справи однобоко та формально, не керувався жодним допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П. від 28.07.2023 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

15.08.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР є відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора Motorola VB 475572 та винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, строки сплати штрафу та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Постанова була оголошена відповідачем негайно після розгляду справи в порядку ст. 285 КУпАП та вручена під розписку позивачу на місці вчинення правопорушення.

Також зазначено, що під час зупинки позивача та в ході розмови з ним ОСОБА_1 словесно підтвердив, що дійсно не користувався ременем безпеки під час руху та керування транспортним засобом, що підтверджується відеофайлами долученими до відзиву на позов. Таким чином, позивач намагається ввести суд в оману, зазначаючи в позовній заяві факти, що не відповідають дійсності, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 19-21).

20.09.2023 представником позивача подано доповнення до адміністративного позову в яких зазначено, що жодних правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, поліцейський не повідомив та не зазначив про причину зупинки автомобіля, у зв`язку з чим зупинка є незаконною та всі подальші дії відносно нього є незаконними. Крім цього зазначено, що поліцейський не повідомив про здійснення відеофіксації, тому додане відео не може бути використане, як доказ в суді. Також, поліцейським порушено порядок процедури розгляду справи (а.с. 36-38).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому також зазначили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в той час коли поліцейський під`їхав, автомобіль позивача перебував в нерухомому стані, відповідно не було необхідності бути пристебнутим.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Зборівським С.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7339439 від 15.07.2023, згідно якої ОСОБА_1 15 липня 2023 року о 12 год. 40 хв. керував транспортним засобом Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений в м. Житомирі, по вул. Покровській,106Б за порушення правил дорожнього руху, передбаченого п.2.3 в, а саме керування транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки непристебнутим ременем безпеки, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Вирішуючи питання про законність прийнятої інспектором УПП в Житомирській області ДПП Зборівським С.О. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з наступного.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з ч.5ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за порушення водіями транспортних засобів правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частиною 5 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП є правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

В матеріалах справи відсутні дані щодо оспорення позивачем допущеного порушення на час складення відповідної постанови, що свідчить про відсутність підстав для застосування ч.5 ст.258 КУпАП та складення протоколу.

Відповідно до КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

У статті 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України10.11.2015року за№1408/27853 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Разом з тим, суд зазначає, що, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в силу приписів статті 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову покладається на суб`єкта владних повноважень. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Оцінюючи доводи сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд виходить з того, що відповідно до п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За порушенням саме вказаних вимог ПДР України позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та мають склад правопорушення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що правопорушення вчинене позивачем зафіксовано технічним засобом, а саме портативним нагрудним відеореєстратором Motorola VB 475572.

Відповідно до відеофайлів, які містяться на диску, поданих представником відповідача, вбачаються обставини зазначені поліцейським в оскаржуваній постанові, а саме, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 та порушив правила дорожнього руху, зокрема не був пристебнутий ременем безпеки, що підтверджено водієм під час розмови з поліцейським. Заперечень щодо складеної постанови водієм надано не було.

Разом з тим, у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 був пристебнутий ременем безпеки під час руху транспортного засобу. В доповненнях до адміністративного позову від 20.09.2023 ОСОБА_1 вказує, що інспектор не повідомив про причину зупинки транспортного засобу, відповідно, зупинка його транспртного засобу є незаконною. Однак в судовому засіданні позивач стверджував, що взагалі не рухався, був припаркований та чекав на пасажира, тому і не повинен був застосовувати ремінь безпеки.

Враховуючи вказані розбіжності, що викладені у позовній заяві, доповненнях до позову, та надані позивачем і його представником у судовому засіданні, до заперечення факту порушення ПДР суд ставиться критично і розцінює такі як спосіб ухилення від відповідальності.

Також, з даного відеозапису з нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення та складено оскаржувану постанову вбачається, що позивачу повідомлено про причину зупинки, роз`яснено положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287-289 КУпАП, права, передбачені ст. 268 КУпАП.

На підставі зазначеного суд вважає, що постанова винесена відповідачем обґрунтовано і законно, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст. ст.2, 5, 6 72-77, 268-272, 286, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. П. Маслак