Справа № 160/30290/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 грудня 2023 року Справа 160/30290/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у підготовчому судовому засіданні у місті Дніпрі питання щодо залучення другого відповідача у справі №160/30290/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа-1: Державна судова адміністрація України, третя особа-2: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа-1: Державна судова адміністрація України, третя особа-2: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа-1: Державна судова адміністрація України, третя особа-2: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

30 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив. Серед іншого, відзив обґрунтований посиланнями на те, що головним розпорядником бюджетних коштів є третя особа-1, яка виділила кошти виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для обчислення окладу суддів на відповідний рік.

В судове засідання, призначене на 19 грудня 2023 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вирішуючи питання щодо належного відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Вказана правова позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 09.07.2020 року у справі №2040/5355/18 та від 27.02.2020 року у справі №759/13033/14-а.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів здійснює Державна судова адміністрація України, а функції розпорядника коштів нижчого рівня територіальні управління ДСА України.

Статтею 149 Закону №1402-VIII передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до правил частин третьої, четвертої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України.

Зважаючи на наведені положення статей 148, 149 Закону №1402-VIII у зіставленні з положеннями частин першої, другої, п`ятої статті 22, частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює свої повноваження у межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі.

Необхідність з`ясування участі ДСА України у виплаті суддівської винагороди позивача пов`язана з тим, що однією з причин невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби.

У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону), відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді).

У випадку ж, коли ДСА України виділила відповідачу достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу), з урахуванням вимог статті 135 Закону (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач розпорядився цими коштами з урахуванням зменшеного розміру прожиткового мінімуму, то є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати, є результатом дій/рішень ТУ ДСА України, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 18.10.2023 року у справі №400/12428/21, від 17.10.2023 року у справі №280/117/22.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 року по справі №580/4201/20 вказав, що Територіальне управління Державної судової адміністрації є належним відповідачем за позовом. Зазначення цього органу як відповідача у справі є цілком закономірним, адже саме він як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня нараховує і виплачує суддівську винагороду.

Водночас, Верховний Суд у справі №340/1916/20 дійшов висновку, що правильне вирішення справи та застосування ефективного способу захисту порушеного права позивача вимагає, щоб відповідачем також була Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів і несе відповідальність за належне фінансування судів, зокрема й витрат на суддівську винагороду.

Частиною першою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням положень ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням встановлених обставин справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, вважає за необхідне залучити Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) до участі в даній справі у якості другого відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку (ч. 6 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 48, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі №160/30290/23 в якості другого відповідача Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Підготовче засідання призначити на 23 січня 2024 року об 11:00 годині.

Засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала судових засідань 2.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Боженко Н.В.

Направити Державній судовій адміністрації України копію ухвали, копію позовної заяви з додатками та роз`яснити, що вона має права і обов`язки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України для відповідача.

Встановити Державній судовій адміністрації України строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Повідомити учасників справи, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення та письмові пояснення повинні відповідати вимогам частин 2-4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена.

Суддя Н.В. Боженко