Справа № 500/6619/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6619/23

19 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №98 від 06.10.2023 про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 29.09.2023 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що оскільки її померлий чоловік приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно експертного висновку від 14.06.2023 встановлено, що причиною смерті стало захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зважаючи на це, позивачка має право на призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 19.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 16.11.2023 прийнято розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав до суду 17.11.2023 відзив на позов, в якому наведені заперечення проти позовних вимог, згідно яких зазначено, що загальний страховий стаж позивача є не достатнім для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, зазначено, що в заяві на призначення пенсії від 29.09.2023 не зазначено на який саме вид пенсії претендує позивачка, а також нею не було долучено жодних документів для визначення права на призначення пенсії по віку. Враховуючи наведене, у відповідачів відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

20.11.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що при зверненні за пенсією, позивачка надала певні документи, що підтверджується розпискою.

Ухвалою суду від 20.11.2023 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

На виконання ухвали суду представник позивача 27.11.2023 надіслав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому, зокрема, долучив копію заяви позивачки про призначення пенсії від 29.09.2023.

19.12.2023 від представника позивача та представника відповідача на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, позивач звернулася за призначенням пенсії 29.09.2023.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №98 від 06.10.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зсилаючись на відсутність необхідного страхового стажу у розмірі 15 років.

Вважаючи, що такі дії відповідача щодо відмови позивачці у призначенні пенсії по втраті годувальника протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Частиною 2 ст. 36 Закону №1058 встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За приписами ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Отже, норма цієї статті не передбачає наявність стажу у особи, яка має намір призначити пенсію по втраті годувальника.

Виходячи з вищевикладеного підставою для призначення пенсії по втраті годувальника є: 1)перебування на утримані померлого годувальника; 2)наявність у померлого годувальника при досягнені ним 60 річного віку 15 років страхового стажу, який встановлений абзацем 28 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 3) мати статус непрацездатного члена сім`ї якій визначається після досягнення лише пенсійного віку.

Так як позивачка 28.09.1963 року народження та відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» її пенсійний вік 60 років.

Таким чином для призначення пенсії по втраті годувальника відсутня норма права для призначення пенсії по втраті годувальника якщо у заявника буде наявний необхідний стаж для призначення пенсії за віком.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо невизначеності заяви про вид пенсії, з якою зверталася позивачка.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у заяві від 29.09.2023 зазначено про бажання ОСОБА_1 отримувати пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, при поданні заяви також було подано копію експертного висновку про причину смерті чоловіка, копію свідоцтва про смерть та копію свідоцтва про одруження.

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачці є протиправними.

Враховуючи наявність у позивача умов для призначення пенсії по втраті годувальника, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, відповідача, ГУ ПФУ у Тернопільській області, необхідно зобов`язати здійснити призначення та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника.

Щодо дати призначення пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досягнув віку необхідного для призначення пенсії 28.09.2023, а звернувся за призначенням пенсії 29.09.2023 (тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку), вона має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №98 від 06.10.2023 про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29.09.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.