Справа № 202/18640/23
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/95/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Василенко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, інспектор ВБДР УПП в Дніпропетровській області ДПП капітан поліції Холодулькін Віталій, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 05.10.2023 року, близько 09-27 год., інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області відносно нього складено постанову серії БАВ №365390 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Не погоджуючись з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначає, що з постанови серії БАВ №365390 про притягнення до адмінвідповідальності вбачається, що 14 вересня 2023 року, близько 13 год. 30 хв., на а/д Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» км 400, провідний інженер технічного нагляду Служби ОСОБА_1 , будучи особою, відповідальною за ремонт проїзної частини, не вжив заходів з ремонту проїзної частини а/д Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» км 400, а за неможливості це зробити, не вжив заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками обмеження руху, чим порушив вимоги ДСТУ 3587-22 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.140 КУпАП. Згідно цієї постанови до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн.

Позивач ОСОБА_1 вказав, що положення частини 1 ст. 140 КУпАП передбачають відповідальність посадових осіб суб`єктів господарської діяльності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За приписами ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Таким чином, позивач вважає, що до відповідальності може бути притягнута лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п.11 Постанови КМУ №198 від 30.03.1994 року визначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані серед іншого, своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14.02.2012 року №54, ДСТУ 3587:22 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт»: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальним, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Відповідно до зазначеного, на виконання своїх зобов`язань, Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області з ТОВ «Автомагістраль-Південь» було укладено Договір №ЕУ-А-4 від 01.03.2021 року про надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Дніпропетровській області. Відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху на час надання послуг за Договором покладається на виконавця. Крім того, відповідно до умов Договору, послуги виконуються виконавцем на підставі щомісячних планів-завдань та/або Актів дефектів затверджених замовником. Тобто, за вказаним договором №ЕУ-А-4 від 01.03.2021 року саме відповідальні особи ТОВ «Автомагістраль-Південь» несуть відповідальність за усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому він, ОСОБА_1 , як провідний інженер служби, не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Позивач зауважує на тому, що відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції №1395 при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, … або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 3 ст. 140 КУпАП, до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою про відповідне пошкодження. Інспектором поліції було винесено Постанову від 05.10.2023 року, де в додатках зазначений «Акт обстеження», природа походження якого не зрозуміла, оскільки позивачу не був вручений разом з постановою БАВ №365390.

Разом з тим, ще 20.09.2023 року комісією у складі начальника відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби Яценко Є.М., провідного інженера відділу якості технічного контролю та нових технологій Служби Сітала І.О., начальника лабораторії з контролю якості виробництва Служби Мацевича А.І., начальника дільниці ТОВ «Автомагістраль-Південь» Баленка В.О. було проведено обстеження вищезазначеної автодороги. За результатом такого обстеження комісією прийнято рішення про виконання робіт із забезпечення безпечного проїзду шляхом фрезерування та влаштування шару асфальтного покриття суцільними картами.

03.10.2023 року, відповідно до Протоколу №17 засідання технічної ради, постановлено - для забезпечення безпечного проїзду та відновлення транспортно-експлуатаційних характеристик дорожнього покриття виконати ліквідацію колійності та просідань дорожнього одягу з використанням асфальтобетону на модифікованому бітумі товщиною 10 см.

На підставі вищезазначеного, 05.10.2023 року до підрядника доведено Дефективний акт 03/10 разом з приміткою на виконання вимоги, що надійшла до Служби 05.10.2023 року.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, позивач звертає увагу на те, що недоліки дорожнього покриття були виявлені Службою до складання оскаржуваної Постанови про накладення адміністративного стягнення, а реагування з моменту виявлення аварійності Службою було невідкладним, що підтверджується Актом обстеження автомобільної дороги, комісією Служби та відповідним Протоколом засідання технічної ради.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Однак, відповідно до п.2 розділу ІІІ Інструкції №1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені … частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Вказане вбачається з Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, в якому зазначено, що: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення» застосоване у положенні частини першої саттті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

В даному випадку оскаржувана постанова була складена за адресою, де розташоване управління патрульної поліції м.Дніпро, вул.Троїцька, 2А, тобто не на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, позивач просив скасувати постанову серії БАВ №365390 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.10.2023 року, котрою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з УПП в Дніпропетровській області на його користь сплачену суму судового збору у розмірі 536,80 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов відзив, у котрому останній просив провести розгляд справи без участі представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на таке.

Представник позивача вказує, що дійсно 05.10.2023 року поліцейським Управління було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., в котрій зазначено, що позивач 14.09.2023 року, о 13 год. 30 хв., в Дніпропетровській обл., на а/д Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь», 440 км, провідний інспектор технічного нагляду Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області гр. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за ремонт проїзної частини, не вжив своєчасних заходів з ремонту проїзної частини а/д Н-08, км 440, а за неможливості це зробити не вжив заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками з обмеженням руху, чим порушив вимоги ДСТУ 3587-2022.

Зазначає, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 1.05. ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під терміном «бездіяльність», головним чином, мається на увазі ненадання допомоги особі, причетній до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо учасник або випадковий свідок події має необхідні знання для надання медичної допомоги, то він зобов`язаний надати першу допомогу потерпілим до прибуття швидкої допомоги. У будь-якому випадку необхідно якомога швидше повідомити у відповідні служби про подію, що сталася. За ненадання допомоги особі, яка її потребує, може настати навіть кримінальна відповідальність відповідно до ст. 136 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.11 постанови Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, поміж іншого, постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом адміністративного проступку згідно частини 1 статті 140 КУпАП є лише посадові особи.

Згідно наказу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області №155 від 03.07.2023 року за позивачем закріплений участок автомобільної дороги Н-08 та зобов`язано його здійснювати технічний нагляд за станом закріпленої ділянки автомобільної дороги, штучних споруд і т.д. Тому пояснення позивача, що відповідальність за усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху покладаються на відповідальність особи ТОВ «Автомагістраль-Південь», не відповідає дійсності, оскільки саме службова особа несе відповідальність, контролює її виконання.

Отже, відповідно до вище вказаного, позивач здійснив порушення ч.1 ст.140 КУпАП, а саме, не вжив своєчасних заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху, при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або не прийняв своєчасних заходів, для відновлення безпечних умов для руху.

Представник відповідача зауважує на тому, що законодавством передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 275 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «За місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача, зауважує на тому, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08.08.2015 року наділені Законом №596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Крім того, представником відповідача надано копію акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, копію схеми до акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та копія рапорту, які були складені 14.09.2023 року інспектором СРПП ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким було виявлено напливи дорожнього покриття глибиною 100 мм. Пояснення позивача, що ним було самостійно виявлено порушення не відповідають дійсності. Також під час складання акту та схеми до нього, позивач був присутній, що підтверджується його підписами.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області 05.10.2023 року складено постанову серії БАВ №365390 у справі про адміністративне правопорушення, котрою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. (а.с.15).

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 14 вересня 2023 року, близько 13 год. 30 хв., на а/д Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь», км 400, провідний інженер технічного наглядуСлужби, ОСОБА_1 , будучи особою відповідальною за ремонт проїзної частини не вжив заходів з ремонту проїзної частини а/д Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» км 400, а за неможливості це зробити не вжив заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками обмеження руху, чим порушив вимоги ДСТУ 3587-22 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.140 КУпАП.

Згідно ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено зокрема розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У цьому випадку уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення виноситься постанова.

Частиною 1 ст.140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, які тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, може бути лише посадова особа, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Згідно ч. 3 ст.276 КУпАП - Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення згідно ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частинах першій, другій ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі N 1-11/2.015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ч.1 ст. 140 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-ІУ встановлено правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

За змістом статті 8 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Положенням частини 1 ст.140 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, задавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.13 Закону орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП).

Зі змісту оскаржуваної постанови (п. 8, у якому зазначено докази, що додаються до постанови) вбачається, що факт наявності події та в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП підтверджується актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, на якому й ґрунтується постанова, схемою до акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, наказом «Про закріплення автомобільних доріг загального користування державного значення та об`єктів дорожньої інфраструктури за інженерами технічного нагляду» №155 від 03.07.2023 року та додатком №1 до нього про закріплення за автомобільними дорогами загального користування державного значення для виконання робіт з експлуатаційного утримання у Дніпропетровській області.

Крім того, в оскаржуваній постанові детально описано факт порушення ОСОБА_1 вимог ДСТУ 3987-22, що полягає у невжитті заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками з обмеження руху на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» - км 440.

Відповідно до ч. 3 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбаченої частинами першою третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до неї необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі(додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Оскаржувана постанова містить посилання на акт обстеження. Відповідачем надано суду акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.09.2023 року, на якому й ґрунтується постанова, схему до акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, наказ «Про закріплення автомобільних доріг загального користування державного значення та об`єктів дорожньої інфраструктури за інженерами технічного нагляду» №155 від 03.07.2023 року та додаток №1 до нього про закріплення за автомобільними дорогами загального користування державного значення для виконання робіт з експлуатаційного утримання у Дніпропетровській області.

Згідно додатку №1 до Наказу від 03.07.2023 року №155 за ОСОБА_1 закріплено дорогу Н-08 (417+598 453+483) протяжністю 39,99 км, до котрої входить автомобільна дорога Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» - км 440.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 по справі № 161/10598/16-а, від 17 липня 2019 року по справі № 295/3099/17, від 07 серпня 2019 року по справі № 754/10826/16.

Таким чином, відповідачем було надано докази того, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України).

У урахуванням встановленого, суд приходить до висновку про залишення постанови інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області ДПП в справіпро адміністративне правопорушення серії БАВ №365390 від 05.10.2023 відносно ОСОБА_1 без змін, а позов останнього без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 73, 242-244, 246,286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області серії БАВ №365390 від 05.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.