Справа № 160/9624/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2023 рокуСправа №160/9624/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком № 2 з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 (6 років 3 місяці 20 днів) та призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 02.03.2023 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач тричі звертався до органів пенсійного фонду з заявами про призначення пенсії за віком до пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачі зазначеними вище рішеннями відмовили позивачу у призначенні такої пенсії через відсутність у позивача пільгового стажу. Позивач уважає рішення органів пенсійного фонду протиправними, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/9624/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 15.05.2023 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 15.05.2023 від позивача 29.05.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків, з якої видно, що позивачем недоліки позовної заяви були виправлені.
Ухвалою суду від 05.06.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
12.06.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач-2) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач-2 заперечує проти позовних вимог, та вказує, що ним прийнято правомірне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії через відсутність у нього пільгового стажу за Списком №2. Зокрема, відповідач-2 зазначає, що за доданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи відповідно до довідки від 10.03.2023 №36, виданої ПАТ «Синельниківський ресорний завод», оскільки в атестації від 14.09.1994 №244 відсутня посада майстер з ремонту та обслуговування вентиляційного та сантехнічного устаткування на гарячих ділянках робіт з виробництва ресор. Також у довідці зазначено, що професії, за яким працював позивач у періоди роботи з 01.01.1992 по 01.12.1995, з 01.12.1995 по 10.12.1999, відносяться як до Списку № 1, так і Списку № 2, у зв`язку з чим неможливо визначити до якого Списку відносяться вище зазначені періоди.
05.07.2023 через систему «Електронний суд» до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 зазначає, що з огляду на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, ним відповідно до норм чинного законодавства, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Крім цього, відповідач-1 звертає увагу, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів для призначення пенсії є дискреційними повноваженнями відповідача, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії. З огляду на викладені обставини, відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа, адміністративний позов у справі №160/9624/23, був надісланий Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області в його електронний кабінет і доставлений до цього кабінету 08.05.2023.
Згідно з довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа, ухвала суду від 05.06.2023 була надіслана Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області в його електронний кабінет і доставлена до цього кабінету 06.06.2023.
Станом на час ухвалення рішення у справі Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-3) не скористалось правом на подачу відзиву на позовну заяву і не повідомило поважності причин його неподання.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 05.06.2023 у відповідачів були витребувані матеріали пенсійної справи позивача.
Витребувані судом документи були надані відповідачем-2 19 червня 2023 року.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
02.03.2023 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням від 09.03.2023 №09 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У рішенні, з-поміж іншого, зазначено таке.

Вік заявника 58 років .

Пенсійний вік, визначений підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 55 років.

Необхідний страховий стаж, визначений підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу.

Страховий стаж особи становить 31 рік 2 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: до розрахунку пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №106 від 28.02.2019, оскільки по батькові « ОСОБА_2 » зазначене в довідці не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ».

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

29.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №09 про відмову у призначення пенсії ОСОБА_1 .

У рішенні, зокрема, вказано, що згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з наданими до заяви документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.93 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, військова служба), страховий стаж складає 31 рік 0 місяців 3 дні, пільговий стаж складає 0 років 0 місяців 0 днів.

До страхового стажу зараховано усі наявні періоди.

До пільгового стажу не зараховано періоди згідно з довідкою №38 від 20.03.2023, оскільки:

вказана у довідці посада «майстер з ремонту обладнання на гарячих ділянках» не відповідає посадам у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданій 10.08.1988: 1.10.08.1988 31.03.1994 «майстер газовентиляційного господарства на гарячих ділянках виробництва ресор»; 2. 01.04.1994-01.12.1995 «майстер по ремонту і обслуговуванню вентиляційного і сантехнічного обладнання на гарячій ділянці»;

період роботи не розділено згідно різних посад, що передбачено Списком №2;

довідка завірена підписом однієї особи, що не відповідає вимогам Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім цього, розглянувши заяву позивача від 13.03.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач-2) прийняло рішення від 17.03.2023 №09.

У цьому рішенні, серед іншого, вказано таке.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 55 років.

Вік заявника 58 років.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 12 років 06 місяців.

Пільговий стаж особи становить 00 років 00 місяців 00 днів.

Страховий стаж особи становить 31 рік 00 місяців 02 дні.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, згідно пільгової довідки від 10.03.2023 № 36, яку видало ПАТ «Синельниківський ресорний завод», оскільки в атестації від 14.09.1994 № 244 відсутня посада майстер з ремонту та обслуговування вентиляційного та сантехнічного устаткування на гарячих ділянках робіт з виробництва ресор. Також у довідці зазначено періоди роботи з 01.01.1992 по 01.12.1995, з 01.12.1995 по 10.12.1999 за Списком № 1 та Списком № 2 у зв`язку з чим неможливо визначити до якого Списку відносяться вище зазначені періоди.

Позивач не погоджується з такими рішеннями відповідачів, тому й звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV);

- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV).

Таким чином, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у особи має бути не менше 30 років страхового стажу (для чоловіків), не менше 12 років 6 місяців стажу (для чоловіків) на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, та особа має досягти віку 55 років.

Поряд з цим, працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 Серія НОМЕР_1 містить, з-поміж інших, записи про такі періоди роботи позивача (мовою трудової книжки):

Синельниковский рессорный завод им. Коминтерна

1) 10.08.1988 принят мастером газовентиляционного хозяйства на горячем участке производства рессор в рессорный цех №2;

2)1.04.1994 переведен на должность мастера по ремонту и обслуживанию вентиляционного и сантехнического оборудований на горячем участке работ в этом же цехе;

3) 02.12.1995 переведен в этом же цехе инженером ІІ категории;

4) 04.06.1997 переведен в этом же цехе на должность мастера на горячих участках производства рессор;

5) 03.01.1996 (запис №5 трудової книжки містить інформацію про перейменування підприємства);

6) 10.12.1999 уволен по собственному желанию, согласно ст.38 КЗОТ Украины.

Таким чином, в період з 10.08.1988 по 10.12.1999 позивач працював на Синельниківському ресорному заводі ім.Комінтерна.

28.02.2019 Приватним акціонерним товариством «Синельниківський ресорний завод» позивачу була видана довідка №106 про підтвердження існуючого трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено про те, що позивач працював на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерна.

За період з 10.08.1988 прийняти й в ресорний цех №2 майстер газовентиляционного хозяйства на горячем участке производства рессор (наказ №245 від 11.08.1988) з 01.04.1994 переведений на должность майстра по ремонту и обслуживанию вентиляционного и сантехнического оборудования на горячем участке работ в этом же цехе (наказ №219 від 13.04.1994) з 02.12.1995 переведен в этом же цехе инженером ІІ категории (наказ №06 від 09.01.1996) з 04.06.1997 переведен в этом же цехе на должность майстра на горячих участках производства рессор (наказ №68 від 06.06.1997) по 10.12.1999 наказ про звільнення №76 від 16.12.1999 за професією, посадою майстер з ремонту и обслуживанию вентиляционного и сантехнического оборудования на гарячих ділянках робіт, зайняти повний робочий день, повний робочий тиждень, що передбачено Списком №2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. №1173, розділ ХІ Металообробка, 2а, Ковальсько-пресове виробництво. У зв`язку з неритмічною роботою підприємства фактично відпрацьовано у шкідливих умовах праці за період з 10.08.1988 по 10.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 за списком №2 6 років 3 місяці 20 днів. На курсах підвищення кваліфікації, в учбових, адміністративних відпустках не знаходився. Підстава для видачі: особові рахунки, особова картка П-2, карта умов праці на робочому місці.

10.03.2023 Приватним акціонерним товариством «Синельниківський ресорний завод» позивачу була видана довідка №36 про підтвердження існуючого трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював повний робочий день, повний робочий тиждень на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерну за період з 10.08.1988 (наказ №245 від 11.08.1988) по 01.12.1995 (наказ №06 від 09.01.1996) з 04.06.1997 (наказ №68 від 06.06.1997) по 10.12.1999 (наказ №76 від 16.12.1999) за професією, посадою майстра з ремонту та обслуговування вентиляційного та сантехнічного устаткування на гарячих ділянках робіт з виробництва ресор, повний робочий день, повний робочий тиждень, що передбачено Списком №2 постанови кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділ ХV Металообробка, 4. Термічна обробка б) інженерно-технічні робітники, Списком №2 постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362; Списком №2 постанови КМУ від 11.03.1994 №162, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362, робота в яких дає право на оформлення державної пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з неритмічною роботою підприємства фактично відпрацьовано у шкідливих умовах праці за період з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 за Списком №1 5 років, 1 місяць 12 днів; за Списком №2 6 років, 3 місяці, 20 днів. Підстава для видачі: особова картка П-2, відомості по нарахуванню заробітної плати, карти умова праці на робочому місці, первинна атестація на підприємстві була проведена у 1994 році наказ від 14 вересня 1994 року №244 «Про атестацію робочих місць».

Також, 20.03.2023 Приватним акціонерним товариством «Синельниківський ресорний завод» позивачу була видана довідка №38 про підтвердження існуючого трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював повний робочий день, повний робочий тиждень на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерну за період з 10.08.1988 (наказ №245 від 11.08.1988) по 01.12.1995 (наказ №06 від 09.01.1996) з 04.06.1997 (наказ №68 від 06.06.1997) по 10.12.1999 (наказ №76 від 16.12.1999) за професією, посадою майстра з ремонту та обслуговування вентиляційного та сантехнічного устаткування на гарячих ділянках робіт з виробництва ресор, повний робочий день, повний робочий тиждень, що передбачено Списком №2 постанови кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділ ХV Металообробка, 4. Термічна обробка б) інженерно-технічні робітники, Списком №2 постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362; Списком №2 постанови КМУ від 11.03.1994 №162, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362, робота в яких дає право на оформлення державної пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з неритмічною роботою підприємства фактично відпрацьовано у шкідливих умовах праці за період з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 за Списком №2 6 років, 3 місяці, 20 днів. Підстава для видачі: особова картка П-2, відомості по нарахуванню заробітної плати, карти умова праці на робочому місці, первинна атестація на підприємстві була проведена у 1994 році наказ від 14 вересня 1994 року №244 «Про атестацію робочих місць».

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 по 25.01.1991 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

У період з 26.01.1991 по 10.03.1994 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 по 16.01.2003 вже діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Зазначені вище списки діяли в період роботи позивача на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерна.

Так, професія позивача, за якою він працював на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерна, передбачена Списком №2 постанови кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділ ХV Металообробка, 4. Термічна обробка б) інженерно-технічні робітники, Списком №2 постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362; Списком №2 постанови КМУ від 11.03.1994 №162, розділ ХІV Металообробка, 4. Термічна обробка, б) керівники і спеціалісти, 362.

Крім цього, суд зазначає, що, якщо в списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

Таким чином, в періоди з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 позивач працював за професіями, що віднесені до інших робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2).

Отже періоди роботи позивача з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 мають бути зараховані до його пільгового стажу за Списком №2.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено, що до розрахунку пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідкою №106 від 28.02.2019, оскільки по батькові « ОСОБА_2 » зазначене в довідці не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ».

Суд не погоджується із зазначеними висновками органу пенсійного фонду, оскільки прізвище, ім`я, по батькові позивача у довідці №106 від 28.02.2019 указано російською мовою, а саме, ОСОБА_1 , тобто, так само, як зазначено на другій сторінці паспорта позивача серія НОМЕР_2 , копія якого надана до матеріалів справи.

Також суд не погоджується з доводами Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, зазначеними в оскаржуваному рішенні від 29.03.2023, щодо того, що довідка від 20.03.2023 №38 завірена підписом однієї особи, що не відповідає вимогам Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Так, відповідно до п.23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Зазначена вище довідка від 20.03.2023 №38 містить підпис генерального директора ПРАТ «Синельниківський ресорний завод» ОСОБА_4 та печатку цього підприємства. До того ж, у довідці вказано, що посади головного бухгалтера та начальника відділу кадрів відсутні у штатному розкладі.

При цьому, суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 11 липня 2019 року у справі №607/14795/16-а, від 31 липня 2019 року у справі №750/10916/16-а, від 19 вересня 2019 року у справі №229/1905/17 та від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, пунктом 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2 Порядку №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення з відповідними запитами до установ, підприємств, організацій.

До того ж, у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а Верховний Суд зазначив про те, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, органи Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень зобов`язані розглянути та, за необхідності, перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що органами пенсійного фонду вживались відповідні заходи, направлені на всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів.

Як зазначено вище, з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №376/1528/17.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача-2 щодо відсутності в наказі про проведення атестації від 14.09.1994 №244 посади майстра з ремонту та обслуговування вентиляційного та сантехнічного устаткування на гарячих ділянках робіт з виробництва ресор.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі рішення прийняті органами пенсійного без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, і не у спосіб та не на підставах, що передбачені Конституцією і законами України.

Також суд зазначає, що рішення відповідачів не відповідають критерію обґрунтованості, оскільки в них не наведено підстав, з яких органи пенсійного фонду не врахували записи саме трудової книжки позивача в частині спірних періодів.

Таким чином, оскаржувані рішення є протиправним і такими, що підлягають скасуванню.

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Таким чином, на цей час органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Поряд з цим, відповідно до п.1.1 розділу І постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1. Порядку №22-1).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (4.2. Порядку №22-1).

Згідно з п.4.10. Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду.

А вже після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на викладене, суд зазначає про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за Списком №2, відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Суд зазначає, що наведений вище спосіб захисту зобов`язального характеру буде сприяти позивачу в ефективному виконанні судового рішення саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Також, з огляду на викладене, зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999 суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Крім цього, суд зауважує, що страховий стаж позивача, нарахований органами пенсійного фонду, складає 31 рік 00 місяців 03 дні, про що свідчить розрахунок стажу позивача (Форма РС-право), копія якого надана до матеріалів справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За встановлених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3220,80 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладені норми, часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає про стягнення судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 715,73 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 715,73 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 715,73 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22в, м. Луцьк, 43026, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 09 від 09.03.2023, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 09 від 17.03.2023, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 09 від 29.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до пільгового стажу за Списком №2 періоди його роботи з 01.01.1992 по 01.12.1995 та з 04.06.1997 по 10.12.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком за Списком №2, відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22в, м. Луцьк, 43026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач-3: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22в, м. Луцьк, 43026, ).

Суддя Н.В. Кучугурна