Справа № 380/16054/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 рокусправа № 380/16054/23
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій просить суд :

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №4019/13-01-24-08 від 09.03.2023, №4015/13-01-24-08 від 09.03.2023; №4016/13-01-24-08 від 09.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що висновки акту перевірки від 23.01.2023 №1391/13-01-24-08-03/, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимогам Податкового кодексу України. Зокрема, позивач вказує, що надала до перевірки усі первинні документи, пов`язані з нарахуванням і сплатою податків, а тому у контролюючого органу не було підстав для накладення на неї штрафу у розмірі 1020 грн. Документів, надання яких вимагав відповідач, вона не зобов`язана вести, що передбачено положеннями Податкового кодексу України та Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Щодо розміру витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, які відображені у податкових деклараціях за 2018 та 2020 роки зазначає, що підтверджуються первинними документами (видатковими накладними та платіжними дорученнями, квитанціями, чеками), долученими до позовної заяви, які безпідставно не були взяті до уваги контролюючим органом при проведенні перевірки. Вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 30.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечує повністю. Стверджує, що позивач не надала до перевірки документів, які витребовувались листом від 22.11.2022 №21465/6/13-01-24-08 та які вона зобов`язана була вести і зберігати, згідно із ст.44 Податкового кодексу України, а тому на неї правомірно накладено штраф, відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України. Зазначає, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що спричинило завищення суми витрат, безпосередньо пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю за 2018 рік в розмірі 151870,81 грн. та як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу з податку на доходи фізичних у тому ж розмірі. Окрім того, оскільки ОСОБА_1 не подала до ДПІ податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2020 рік, перевіркою було визначено загальний оподатковуваний дохід за цей період в розмірі 150543,65 грн і витрати, безпосередньо пов`язані із здійсненням фінансово-господарської діяльності, в розмірі 112756,74 грн та встановлено, що в порушення вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід з податку на доходи фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 37786,91 грн. В результаті допущених порушень ОСОБА_1 занизила суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 35212,09 грн., в тому числі за 2017 рік в розмірі 224,58 грн. (ФОП ОСОБА_1 у декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік не визначила суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб), за 2018 рік в розмірі 27712,11 грн., за 2019 рік в розмірі 473,76 грн., за 2020 рік в розмірі 6801,64 грн. Вважає, що податкові повідомлення-рішення є правомірними. Просить відмовити у задоволені позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за її рішенням 10.06.2020 №1058296.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства з 01.01.2017 по 10.06.2020, за результатами якої складено акт від 23.01.2023 №1391/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України, не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік;

- п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю;

- п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.167.1 ст.167, п.177.2, п.177.4, п.п.177.5.3 п.177.5, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат, в результаті чого занижено суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності на суму 35212,09 грн., в тому числі за 2017 рік в розмірі 224,58 грн., за 2018 рік в розмірі 27712,11 грн., за 2019 рік в розмірі 473,76 грн., за 2020 рік в розмірі 6801,64 грн.;

- п.п.1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, встановлено заниження податкового зобов`язання з військового збору від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 2844,86 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2278,06 грн. та за 2020 рік на суму 566,80 грн.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

№4017/13-01-24-08 від 09.03.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 340 грн. на підставі п.120.1 ст.120 ПК України;

№4019/13-01-24-08 від 09.03.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020 грн. на підставі п.121.1 ст.121 ПК України;

№4015/13-01-24-08 від 09.03.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 3556,08 грн., в тому числі: 2844,86 грн. за податковим зобов`язанням та 711,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№4016/13-01-24-08 від 09.03.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 44015,11 грн., в тому числі: 35212,09 грн. за податковим зобов`язанням та 8803,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податкове повідомлення-рішення №4017/13-01-24-08 від 09.03.2023 позивачем не оскаржується. Із іншими податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, звернулася до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту.

Згідно з п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Диспозицією п.121.1 ст.121 ПК України встановлено відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас, положеннями п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків фізичних осіб вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядком ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2017 №591, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.07.2017 за №871/30739 встановлено, що фізичні особи платники податків ведуть облік у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, форма якої затверджена цим Порядком.

Відповідно до ст.2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що фізичні особи платники податків ведуть облік у Книзі обліку доходів і витрат, на підставі первинних документів, якими в розумінні ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, вважаються документи, які містять відомості про господарську операцію.

Вимоги щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності до фізичних осіб платників податків не застосовуються.

Як вбачається з акту перевірки, на вимогу ГУ ДПС у Львівській області про надання документів, викладену у листі від 22.11.2022 №21465/6/13-01-24-08, ОСОБА_1 до перевірки не надала наступних документів:

-дебіторську та кредиторську заборгованість по контрагентах;

-перелік суб`єктів господарювання, з якими платник податків фізична особа ОСОБА_1 перебувала у господарських відносинах, пов`язаних з одержанням та використанням фінансових кредитів (в т.ч. договори);

-реєстр суб`єктів господарювання, з якими платник податків фізична особа ОСОБА_1 уклала договори страхування (в т.ч. договори);

-реєстр суб`єктів господарювання, від яких платник податків фізична особа ОСОБА_1 отримувала поворотну фінансову допомогу (в т.ч. договори);

-договори, контракти;

-реєстр суб`єктів господарювання, яким платник податків фізична особа ОСОБА_1 надавала поворотну фінансову допомогу (в т.ч. договори);

-книга обліку доходів і витрат за період з 01.01.2017 по 30.09.2017 року;

-довідку про дебіторську та кредиторську заборгованість по контрагентах станом на початок та кінець перевіреного періоду;

-довідку про залишок товарно-матеріальних цінностей станом на звітну дату останнього періоду, що підлягає перевірці;

-матеріали останньої інвентаризації;

-інші документи.

Суд звертає увагу, що у наведеному переліку документів, які не були представлені до перевірки, відсутні саме первинні документи (накладні, акти виконаних робіт, платіжні документи).

Таким чином, суд приходить до переконання про неправомірне застосування до позивача штрафу відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України, оскільки не доведено факту ненадання первинних документів до перевірки.

Оскільки норми Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні не поширюються на фізичних осіб, а положення Податкового кодексу України та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2017 №591, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2017 за №871/30739, не покладають обов`язку на фізичних осіб платників податків вести облік у формі реєстрів, переліків, довідок, інвентаризацій, вимоги податкового органу про надання таких документів є неправомірними, а висновки про порушення вимог п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України є незаконними.

Що стосується книги обліку доходів і витрат, то відповідальність за не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, встановлена ст.164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення №4019/13-01-24-08 від 09.03.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регламентується ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За даними податкового органу, викладеними в акті перевірки, сума витрат пов`язаних із здійсненням господарської діяльності позивача за 2018 рік складає 144960 грн., в тому числі:

-вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей 5300,47 грн. (в тому числі: ТОВ Беверідж трейдінг компані - касові чеки на суму 2189,10 грн., ТОВ Львівська пивна компанія - касові чеки на суму 1127,79 грн., ТОВ ТД Міжрегіональні ресурси - квитанції на суму 1983,58 грн.);

-витрати на оплату праці 109830,82 грн.;

-інші витрати 29828,72 грн. (в тому числі: оплата за оренду приміщення ПП Молочні дари - 15000 грн., сплата єдиного соціального внеску 9828,72 грн., плата за ліцензії 5000 грн.).

Дослідженими судом доказами підтверджується, що окрім встановлених контролюючим органом витрат, позивач також понесла у 2018 році витрати на придбання у наступних контрагентів:

- ТОВ Тедіс Україна на загальну суму 162812,29 грн., які підтверджуються видатковими накладними від 11.01.2018 №ЛВ18-00004251 на суму 5169,36 грн., від 01.02.2018 №ЛВ18-000016113 на суму 5857,80 грн., від 08.02.2018 №ЛВ18-000019737 на суму 6920,04 грн., від 15.02.2018 №ЛВ18-000023568 на суму 5604,79 грн., від 22.02.2018 №ЛВ18-000027448 на суму 4970,16 грн., від 01.03.2018 №ЛВ18-000031338 на суму 6781,80 грн., від 08.03.2018 №ЛВ18-000035048 на суму 6404,11 грн., від 15.03.2018 №ЛВ18-000038718 на суму 6840,48 грн., від 22.03.2018 №ЛВ18-000042718 на суму 4079,64 грн., від 05.04.2018 №ЛВ18-000050553 на суму 5555,28 грн., від 17.05.2018 №ЛВ18-000073490 на суму 7192,42 грн., від 24.05.2018 №ЛВ18-000077535 на суму 5849,28 грн., від 21.06.2018 №ЛВ18-000093091 на суму 8904,18 грн., від 05.07.2018 №ЛВ18-000100370 на суму 7462,44 грн., від 12.07.2018 №ЛВ18-000104062 на суму 7355,28 грн., від 19.07.2018 №ЛВ18-000107960 на суму 5124,29 грн., від 26.07.2018 №ЛВ18-000111767 на суму 6703,99 грн., від 02.08.2018 №ЛВ18-115661 на суму 5609,04 грн., від 09.08.2018 №ЛВ18-000119396 на суму 6309,96 грн., від 13.09.2018 №ЛВ18-000138886 на суму 6867,72 грн., від 20.09.2018 №ЛВ18-000142652 на суму 6292,68 грн., від 27.09.2018 №ЛВ18-000146575 на суму 8543,23 грн., від 04.10.2018 №ЛВ18-000150505 на суму 5079,96 грн., від 11.10.2018 №ЛВ18-000154086 на суму 7576,08 грн., від 03.11.2018 №ЛВ18-000167982 на суму 9758,28 грн. та квитанціями про оплату в ід 16.01.2018 на суму 5169,36 грн., від 05.02.2018 на суму 5857,80 грн., від 13.02.2018 на суму 6920,04 грн., від 20.02.2018 на суму 5604,79 грн., від 27.02.2018 на суму 4970,16 грн., від 06.03.2018 на суму 6781,80 грн., від 14.03.2018 на суму 6404,11 грн., від 20.05.2018 на суму 6840,48 грн., 29.03.2018 на суму 4079,64 грн., від 11.04.2018 на суму 5555,28 грн., від 22.05.2018 на суму 7192,42 грн., від 29.05.2018 на суму 5849,28 грн., від 26.06.2018 на суму 8904,18 грн., від 18.07.2018 на суму 7462,44 грн., від 17.07.2018 на суму 7355,28 грн., від 24.07.2018 на суму 5124,29 грн., від 31.07.2018 на суму 6703,99 грн., від 07.08.2018 на суму 5609,04 грн., від 14.08.2018 на суму 6309,96 грн., від 18.09.2018 на суму 6867,72 грн., від 25.09.2018 на суму 6292,68 грн., від 02.10.2018 на суму 8543,23 грн., від 10.10.2018 на суму 5079,96 грн., від 16.10.2018 на суму 7576,08 грн., від 09.11.2018 на суму 9760,00 грн.

- ТОВ Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД на загальну суму 20865,12 грн., які підтверджуються накладними від 26.01.2018 №34-1009 на суму 1655,40 грн., від 09.02.2018 №34-1573 на суму 872,40 грн., від 16.02.2018 №34-1893 на суму 1278,36 грн., від 02.03.2018 №34-2469 на суму 1081,20 грн., від 23.03.2018 №34-3314 на суму 1223,76 грн., від 30.03.2018 №34-3638 на суму 788,40 грн., від 25.05.2018 №34-5893 на суму 1691,76 грн., від 22.06.2018 №34-7037 на суму 780,00 грн., від 11.07.2018 №34-7861 на суму 2439,48 грн., від 17.08.2018 №34-9689 на суму 2010,60 грн., від 31.08.2018 №34-10370 на суму 1209,36 грн., від 28.09.2018 №34-11841 на суму 1287,84 грн., від 09.11.2018 №34-13949 на суму 877,20 грн., від 30.11.2018 №34-15025 на суму 1360,20 грн., від 14.12.2018 №34-15718на суму 2309,16 грн. та квитанціями про оплату від 09.02.2018 на суму 1655,40 грн., від 21.02.2018 на суму 872,40 грн., від 05.03.2018 на суму 1278,36 грн., від 26.03.2018 на суму 1081,20 грн., від 03.04.2018 на суму 1223,76 грн., від 23.04.2018 на суму 788,40 грн., від 05.06.2018 на суму 1691,76 грн., від 11.07.2028 на суму 780,00 грн., від 25.07.2018 на суму 2439,48 грн., від 28.08.2018 на суму 2010,60 грн., від 11.09.2018 на суму 1209,36 грн., від 09.10.2018 на суму 1287,84 грн., від 26.11.2018 на суму 877,20 грн., від 18.12.2018 на суму 1360,20 грн., від 27.12.2018 на суму 2309,16 грн.

- ТОВ Галичина-Табак на загальну суму 40320,48 грн., згідно видаткових накладних від 13.11.2018 №3151 на суму 9557,40 грн., від 20.11.2018 №4918 на суму 4534,80 грн., від 27.12.2018 №6787 на суму 6932,88 грн., від 04.12.2018 №410 на суму 7765,20 грн., від 11.12.2018 №2296 на суму 7969,20 грн. та від 18.12.2018 №4134 на суму 3561,00 грн., оплата по яких підтверджується фіскальними чеками.

Щодо витрат на придбання товарів у ТОВ ТД Міжрегіональні ресурси, то контролюючим органом підтверджено витрати на придбання товарів у вказаного товариства в розмірі 1983,58 грн. Судом встановлено, що фактичні витрати позивача на придбання товарів у вказаного товариства становлять 13967,28 грн., що підтверджується видатковими накладними від 23.01.2018 №МР 00006703 на суму 615,96 грн., від 15.02.2018 №МР 00014500 на суму 2466,69 грн., від 13.03.2018 №МР 00021638 на суму 1897,74 грн., від 30.03.2018 №МР 00027880 на суму 1578,66 грн., від 26.06.2018 №МР 00053637 на суму 1347,60 грн., від 04.09.2018 №МР 00075538 на суму 1730,76 грн., від 27.09.2018 №МР 00083325 на суму 2551,20 грн., від 26.11.2018 №МР 00102091 на суму 1778,67 грн. та квитанціями про оплату від 19.02.2018 на суму 615,96 грн. від 19.03.2018 на суму 2466,69 грн., від 24.04.2018 на суму 1897,74 грн., від 11.05.2018 на суму 1578,66 грн., від 08.08.2018 на суму 1347,60 грн., від 09.10.2018 на суму 1730,76 грн., від 06.11.2018 на суму 2551,20 грн., від 28.12.2018 на суму 1778,67 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що висновок податкового органу про завищення ОСОБА_1 витрат за 2018 рік на суму 151870,81 грн. та як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на цю ж суму є безпідставним, оскільки витрати на придбання товарів (тютюнові вироби та алкогольні напої) у ТОВ Тедіс Україна, ТОВ Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД, ТОВ Галичина-Табак, ТОВ ТД Міжрегіональні ресурси, які в подальшому реалізовувала у магазині, що розташований у м. Львові по вул. Моршинській, 2, володіючи відповідними дозволами (ліцензіями) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що відображено в акті перевірки, безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю позивача та підтверджені належними платіжними документами.

Щодо заниження ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу за 2020 рік в розмірі 37786,91 грн. суд виходить з наступного.

У зв`язку з неподання позивачем декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік, на підставі до наданих до перевірки документів, а саме книги обліку доходів та витрат, КОРО, даних АІС Податковий блок про суми виторгу, контролюючим органом встановлено отримання ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за 2020 рік в розмірі 150543,65 грн.

Позивач не оспорює факт отримання доходу від підприємницької діяльності за 2020 рік в розмірі 150543,65 грн.

Витрати позивача за 2020 рік визначені податковим органом в розмірі 112756,74 грн., в тому числі:

-вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей 66732,20 грн. (в тому числі: ТОВ Ігніс Трейд - квитанції на суму 52547,50 грн., ТОВ Компакт - квитанції на суму 13604,50 грн., ТОВ ТД ЛТФ ЛТД - касові чеки на суму 580,20 грн.);

-витрати на оплату праці 38524,54 грн.;

-інші витрати 7500,00 грн. (в тому числі: оплата за оренду приміщення ПП Молочні дари - 5000 грн., плата за ліцензії 2500 грн.).

Судом встановлено, що витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ Ігніс Трейд фактично становлять 73022,90 грн., що підтверджується квитанціями від 08.01.2020 на суму 7707,90 грн., від 23.01.2020 на суму 330,20 грн., від 23.01.2020 на суму 1814,00 грн., від 23.01.2020 на суму 5835,80 грн., від 29.01.2020 на суму 7522,80 грн., від 05.02.2020 на суму 6609,50 грн., від 12.02.2020 на суму 6980,30 грн., від 26.02.2020 на суму 389,10 грн., від 26.02.2020 на суму 3465,30 грн., від 04.03.2020 на суму 6100,80 грн., від 04.03.2020 на суму 389,10 грн., від 11.03.2020 на суму 5372,70 грн., від 17.04.2020 на суму 6436,20 грн., від 24.04.2020 на суму 7916,20 грн., від 29.04.2020 на суму 6153,00 грн. та видатковими накладними від 15.01.2020 №51388, від 15.01.2020 №51570, від 15.01.2020 №51368, від 22.01.2020 №53467, від 29.01.2020 №55483, від 05.02.2020 №57277, від 19.02.2020 №61530, від 19.02.2020 №61352, від 26.02.2020 №63639, від 26.02.2020 №64012, від 08.04.2020 №74339, від 15.04.2020 №76042, від 22.04.2020 №77851.

Згідно вище перелічених видаткових накладних ФОП ОСОБА_1 придбавала тютюнові вироби та алкогольні напої, які в подальшому реалізовувала у магазині, що розташований у АДРЕСА_1 , володіючи відповідними дозволами (ліцензіями) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що відображено в акті перевірки.

Крім того, при визначенні витрат позивача за 2020 році ГУ ДПС у Львівській області не враховано єдиний соціальний внесок в розмірі 5006,00 грн., сплачений згідно квитанцій від 14.01.2020 в розмірі 935 грн., від 16.01.2020 919 грн., від 11.03.2020 1056 грн., від 11.03.2020 1040 грн. та від 10.04.2020 1056 грн.

Також, відповідачем не враховано витрати позивача на оплату оренди нежитлового приміщення у ПП Молочні Дари, які фактично становлять 7500 грн., що підтверджується квитанціями від 14.01.2020 на суму 1250 грн., від 18.02.2020 1250 грн., від 12.03.2020 1250 грн., від 15.05.2020 1250 грн., від 12.06.2020 1250 грн., від 15.07.2020 1250 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем неправильно визначено розмір витрат позивача у 2020 році, зокрема безпідставно не віднесено до складу витрат вартість придбаної продукції у ТОВ Ігніс Трейд в розмірі 20475,40 грн., вартість послуг оренди приміщення у ПП Молочні Дари в розмірі 2500 грн. та суму сплаченого єдиного соціального внеску в розмірі 5006 грн., які підтверджені належним чином оформленими платіжними документами.

Отже, контролюючим органом неправильно визначено розмір грошового зобов`язання позивача з податку на доходи фізичних осіб, що має своїм наслідком визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 4016/13-01-24-08 від 09.03.2023.

З аналогічних підстав підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення №4015/13-01-24-08 від 09.03.2022, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 3556,08 грн., адже згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Таким чином, неправильне визначення об`єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб має наслідком і неправильне визначення об`єкта оподаткування військовим збором.

При цьому, суд не може перебирати на себе функцію контролюючого органу та здійснювати належний розрахунок сум грошових зобов`язань та штрафної санкції, оскільки адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, адже завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу владу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Відповідачем не доведено правомірності своїх рішень у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №4019/13-01-24-08 від 09.03.2023, №4015/13-01-24-08 від 09.03.2023; №4016/13-01-24-08 від 09.03.2023

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна