Справа № 620/13432/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Срібнянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави (далі по тексту - позивач, заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури) звернувся до суду із адміністративним позовом до Срібнянської селищної ради (далі - відповідач) в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення правовстановлюючих документів та не проведення державної реєстрації права комунальної власності Срібнянської територіальної громади на приміщення Сокиринського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Сокиринського будинку культури вартістю 7 150 254,10 грн. та земельної ділянки під ними, що знаходяться по вул. Галаганівська, 53 в с. Сокиринці Прилуцького району Чернігівської області та зобов`язати відповідача вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та проведення державної реєстрації права комунальної власності Срібнянської територіальної громади на приміщення Сокиринського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Сокиринського будинку культури вартістю 7150254,10 грн та земельної ділянки під ними, що знаходяться по вул. Галаганівська, 53 в с. Сокиринці Прилуцького району Чернігівської області.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року повернуто позовну заяву особі, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року позовну заяву повернуто заступнику керівника Прилуцької окружної прокуратури.

Приймаючи рішення про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції керувався пунктом 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заступник керівника окружної прокуратури був уповноважений підписувати позовну заяву Прилуцької окружної прокуратури лише у разі відсутності на дату її підписання і подання прокурора та першого заступника прокурора Прилуцької окружної прокуратури. Проте, доказів відсутності керівника та першого заступника керівника прокуратури станом на день підписання позовної заяви та її подання до суду, позовна заява не містить, відповідно позовна заява підлягала поверненню.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

З цього приводу у Рішенні від 5 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Положенням статті 53 КАС України врегульовано питання участі в судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до частини четвертої статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У Законі України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) закріплено вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у некримінальних провадженнях.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закон прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Колегія суддів звертає увагу на те, що на розгляді Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебувала справа № 240/401/19, у якій вирішувалося питання звернення прокурора до суду в інтересах держави. За результатами розгляду вказаної справи у постанові від 29 листопада 2022 року було сформульовано наступні висновки щодо застосування положень статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону № 1697-VII:

- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;

- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі (як от у Кабінету Міністрів України), не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду;

- у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся з позовною заявою до Срібнянської селищної ради. Предметом спору в даній справі є бездіяльність відповідача щодо не оформлення правовстановлюючих документів та не проведення державної реєстрації права комунальної власності Срібнянської територіальної громади на приміщення Сокиринського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Сокиринського будинку культури та земельної ділянки під ними.

Оскільки вказана позовна заява була підписана заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури, а доказів відсутності керівника та першого заступника керівника прокуратури, станом на день підписання позовної заяви та її подання до суду, позовна заява не містить, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Тобто, у даному випадку, спірним є питання права заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури на підписання позовної заяви.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із пунктом 16 частини першої статті 15 Закону № 1697-VII прокурором органу прокуратури є, зокрема, - заступник керівника окружної прокуратури.

Статус прокурора визначено у статті 15 Закону № 1697-VII, частиною другою якої передбачено також, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1697-VII право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Окрім того, відповідно до положень пункту 6 та 6.1 Наказу № 389 Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді» визначено повноваження забезпечувати повноту та обґрунтованість позовів та заяв, додержуватися вимог закону щодо форми і змісту, юрисдикції, визначеної компетенції та обмежень. Посилатися на норми матеріального і процесуального права, якими регулюються відповідні правовідносини, враховувати практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, правильно обирати спосіб захисту, долучати до позовів (заяв), належні, допустимі, достовірні та достатні/вірогідні докази, у тому числі щодо відправлення копії позовної заяви, і доданих до неї документів іншим учасникам справи, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Позови (заяви) надсилати до суду за підписом Генерального прокурора, його першого заступника та заступників, керівників обласних, окружних прокуратур, їхніх перших заступників та заступників.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 17 березня 2020 року у справі №704/1233/17, прокурор, здійснюючи функцію представництва, діє не від імені органу прокуратури, як юридичної особи, а виключно від імені держави.

Отже, дослідивши матеріали справи та доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в межах цієї справи, позовна заява була подана Заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури на виконання прокурором функції щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 53 КАС України, у взаємозв`язку із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а тому до спірних відносин належить застосовувати норму частини 1 статті 24 Закону № 1697-VII, якими передбачено право заступника керівника кружної прокуратури на подання позовної заяви за власним підписом, без дотримання вимоги надання доказів відсутності керівника та першого заступника керівника прокуратури станом на день підписання позовної заяви та її подання до суду.

Таким чином, Заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури, в даному випадку, правомірно подано позовну заяву за власним підписом, діючи у статусі прокурора, якому надані такі повноваження для здійснення участі у судовому процесі у формі представництва інтересів держави, а отже висновок суду першої інстанції про те, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано є помилковим.

Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.05.2023 року по справі №260/925/21.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду та вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року про повернення позовної заяви - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено року 15.12.2023 року