Справа № 380/7340/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7340/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Горонної О.З.,

представника позивача Квака В.М.,

представника відповідача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач; ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області , місцезнаходження: 79007, м.Львів, площа Генерала Григоренка, 4 (далі відповідач; ГУНП у Львівській області), в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області №119 від 06.03.2023 про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №1016 від 21.03.2023 про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 - попередження про неповну службову відповідальність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №1112 від 30.03.2023 в частині застосування дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №144 о/с від 31.03.2023 Про особовий склад про звільнення старшого лейтенанта поліції дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП Ковальського Віталія Геннадійовича, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП з 01.04.2023;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 14.04.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 26.04.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 14.06.2023 суд: відмовив у задоволенні заяви позивача про визнання поважними причинами пропуску строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправним та скасування наказу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області №119 від 06.03.2023 про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області Ковальського Віталія Генадійовича догани; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, - залишив без руху; встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання заяви, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправним та скасування наказу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області №119 від 06.03.2023 про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області Ковальського Віталія Генадійовича догани.

Ухвалою від 10.07.2023 суд залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області №119 від 06.03.2023 про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 догани.

Ухвалою від 31.07.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано в чому саме проявилося порушення позивачем службової дисципліни та вимог зазначених у наказі статей Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в чому проявилося порушення Правил етичної поведінки поліцейських. Окрім того, обставин, за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок, його причини та умови не встановлено, а також відсутній висновок про те, чи підтвердилися відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування. В оскаржених наказах від 30.03.2023 за №1112 та від 31.03.2023 №144 о/с ГУНП у Львівській області зазначено виключно інформацію з кримінального провадження. Проте вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. Відповідачем не встановлювалися обставини, які б свідчили про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, а не кримінального правопорушення, якому буде надана оцінка судом при розгляді кримінального провадження. Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення за вчинення дій, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні, до винесення вироку, є порушенням презумпції винуватості та порушенням прав позивача.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Щодо дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність представник відповідача пояснила, що таке застосовано за встановлене за результатами службового розслідування грубе порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, враховуючи наявність діючого дисциплінарного стягнення, догани, котра оголошена наказом Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області за № 119 від 06.03.2023.

Щодо дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, то представник відповідача пояснила, що в ході службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУ НП, територіальних (відокремлених та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженими наказом ГУ НП у Львівській області від 25.11.2022 №3343, безпідставно був відсутній на робочому місці у службовому кабінеті № 35 відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП. Окрім цього, останній, будучи працівником поліції та отримавши інформацію про вчинення кримінального правопорушення, не вжив належних заходів з метою невідкладної реєстрації вказаного факту у встановленому порядку.

У додаткових поясненнях від 01.11.2023 представник позивача зазначив, що відповідач проводив два службові розслідування відносно позивача у місячний термін (тобто керувався положеннями Дисциплінарного статуту, які діяли до 15.03.2022), однак внесеними змінами з 15.03.2022 встановлено, що Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. З наказу від 21.03.2023 слідує, що службове розслідування проводилось до 17.03.2023, а з 10.03.2023 проводилось службове розслідування за іншим фактом (на підставі рапорту т.в.о.начальника Червоноградського РВП про події датовані 08.03.2023). Тобто з наданих документів убачається, що нове службове розслідування проводилось під час проведення попереднього службового розслідування. Відповідач незаконно провів два службових розслідування в один і той же час і двічі застосував два дисциплінарних стягнення. Відповідач також порушив порядок застосування визначеного законом виду дисциплінарного стягнення.

У запереченнях від 08.12.2023 представник відповідача продублювала відомості висновків службових розслідувань, на підставі яких прийнято оскаржені накази.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу у поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області (призначений наказом начальника ГУНП у Львівській області від 16.08.2021 №308 о/с).

До Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області надійшла доповідна записка заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Єпіксімова П.І. від 16.02.2023 №2602/41/15-23 щодо можливого неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ковальським В.Г.

У зв`язку з цим, на підставі наказу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 16.02.2023 №91 дисциплінарна комісія провела службове розслідування за фактами, викладеними у згаданій доповідній записці, щодо ймовірного неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ковальським В.Г.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 17.03.2023 (далі Висновок від 17.03.2023), в якому зафіксовано грубе порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось в недотриманні основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, статті 2, частини другої статті 9, частини першої статті 28, частини першої статті 40-1, частини другої статті 100, частини четвертої статті 168, частини першої статті 169, частини п`ятої статті 171 КПК України, пункту 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України за № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, абзаців першого, другого пункту 3, пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020. У цьому висновку дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

На підставі Висновку від 17.03.2023 відповідач прийняв наказ від 21.03.2023 №1016 Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області (далі Наказ №1016), яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

10 березня 2023 року до ГУНП надійшов рапорт т.в.о. начальника Червоноградського РВП ГУНП підполковника поліції Віталія Черника про те, що 08.03.2023 прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області визначено підслідність кримінального провадження, відкритого слідчим відділенням Червоноградського РВП ГУНП № 0000206 від 17.02.2023 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за ТУ ДБР, розташованим у м. Львові, у зв`язку із причетністю до вчинення вказаного кримінального правопорушення дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, на підставі наказу ГУНП у Львівській області від 13.03.2023 №897 дисциплінарна комісія провела службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП у Львівській області, за результатами якого склала висновок службового розслідування від 24.03.2023 (далі Висновок від 24.03.2023).

У Висновку від 24.03.2023 встановлено безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків зі сторони дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрий в порушення вимог частин першої, другої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, отримавши інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку з квартири ОСОБА_2 невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102. Окрім цього, позивач в порушення вимог пунктів 1, 2 Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних відокремлених та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затверджених наказом ГУНП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343, безпідставно та без поважних причин був відсутній на своєму робочому місці більше 3-х годин. Окрім цього, під час проведення службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , будучи опитаним надав недостовірну інформацію, тим самим не сприяв проведенню службового розслідування та такими діями порушив вимоги частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, перешкоджав діям дисциплінарної комісії.

У цьому висновку дисциплінарна комісія запропонувала, серед іншого, застосувати до позивача дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

На підставі Висновку від 24.03.2023 відповідач прийняв наказ від 30.03.2023 №1112 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП (далі Наказ №1112), яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом відповідача Про особовий склад від 31.03.2023 №144о/с (далі Наказ №144о/с) дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.03.2023 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Вважаючи накази відповідача №1016, №1112, №144о/с протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Надаючи оцінку Наказу №1016, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон України Про Національну поліцію).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Частиною другою статті 19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У частинах першій-третій статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою, другою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

- ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;

- у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Питання особливостей застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану врегульоване статтею 29 Дисциплінарного статуту, згідно з частинами першою, другою якої у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У пункті 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100 (далі Порядок №100), встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як видно з матеріалів справи, підставою для призначення наказом ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 16.02.2023 №91 службового розслідування була доповідна записка заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Єпіксімова П.І. від 16.02.2023 №2602/41/15-23 щодо можливого неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ковальським В.Г.

За результатами проведеного службового розслідування у Висновку від 17.03.2023 встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось в недотриманні основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, статті 2, частини другої статті 9, частини першої статті 28, частини першої статті 40-1, частини другої статті 100, частини четвертої статті 168, частини першої статті 169, частини п`ятої статті 171 КПК України, пункту 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України за №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, абзаців першого, другого пункту 3, пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за № 405 від 20.05.2020.

Суд вказує на те, що у пункті 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга статті 9 КПК України).

За змістом частини першої статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до частини другої статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частини четверта статті 168 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 вказаного Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з частиною першою статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 вказаного Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом пункту 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України за № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.

Визначення кількісних та якісних характеристик дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння проводиться з урахуванням думки спеціаліста або висновку експерта. В інших випадках у протоколі огляду відображається тільки колір металу і каменів, а також їх індивідуалізуючі ознаки.

Після огляду речові докази приєднуються до справи постановою працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 3, пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за № 405 від 20.05.2020, під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний:

- дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та інших нормативно-правових актів з питань досудового розслідування;

- забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків у межах строків установлених КПК України.

Рішення слідчого судді, суду, письмові доручення і вказівки прокурора, письмові вказівки керівника підрозділу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівника органу досудового розслідування, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора, надані в межах їх компетенції і в установленій законодавством формі, є обов`язковими для виконання дізнавачем.

Порушення позивачем вищенаведених норм, згідно з Висновком від 17.03.2023, полягають у такому:

- позивачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000732 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, допущено грубе порушення вимог ч. 2 ст. 100, ч. 4 ст. 168, ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України за № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, що виразилось у не проведенні огляду тимчасово вилученого майна, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не визнанні його речовим доказом та не накладенні на нього арешту, а натомість наступного дня з моменту реєстрації кримінального провадження, а саме 22.12.2021 вищевказане посвідчення водія, без проведення судово-технічної експертизи документів для встановлення факту підробки, повернуто ОСОБА_3 , внаслідок чого допущено втрату речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та допущено грубе порушення вимог абзаців 1, 2 пункту 3 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 40-1 КПК України, що виразилося у неналежному та несистематичному здійсненні досудового розслідування, зокрема з 21.12.2021 по 16.02.2023 не проведено жодної слідчої /розшукової) та/або процесуальної дії;

- позивачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000989 від 04.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, допущено грубе порушення вимог абзаців 1, 2 п. З розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 40-1 КПК України, що виразилося у неналежному та несистематичному здійсненні досудового розслідування, зокрема з 07.12.2022 по 16.02.2023 не проведено жодної слідчої розшукової) та/або процесуальної дії та грубе порушення вимог п. 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, що виразилось у злісному невиконанні письмових вказівок у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції Юрія Заблоцького;

- позивачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001023 від 20.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, допущено грубе порушення вимог абзаців 1, 2 пункту 3 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 40-1 КПК України, що виразилося у неналежному та несистематичному здійсненні досудового розслідування, зокрема, з моменту внесення відомостей в ЄРДР, а саме з 20.12.2022 по 16.02.2023 не проведено жодної слідчої (розшукової) та/або процесуальної дії та грубе порушення вимог пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20.05.2020 №405, що виразилось у злісному невиконанні письмових вказівок у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції Юрія Заблоцького;

- позивачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001026 від 20.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, допущено грубе порушення вимог абзаців 1, 2 пункту 3 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за № 405 від 20.05.2020, ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 40-1 КПК України, що виразилося у неналежному та несистематичному здійсненні досудового розслідування, зокрема, з моменту внесення відомостей в ЄРДР, а саме з 20.12.2022 по 16.02.2023 не проведено жодної слідчої (розшукової) та/або процесуальної дії та грубе порушення вимог пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, що виразилось у злісному невиконанні письмових вказівок у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції Юрія Заблоцького;

- позивачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001042 від 27.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, допущено грубе порушення вимог абзаців 1, 2 пункту 3 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 40-1 КПК України, що виразилося у неналежному та несистематичному здійсненні досудового розслідування, зокрема, з моменту внесення відомостей в ЄРДР, а саме з 27.12.2022 по 16.02.2023 не проведено жодної слідчої (розшукової) та/або процесуальної дії та грубе порушення вимог пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за №405 від 20.05.2020, що виразилось у злісному невиконанні письмових вказівок у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції Юрія Заблоцького.

Суд зазначає, що такі висновки сформовані дисциплінарною комісією на підставі дослідження матеріалів кримінальних проваджень: № 0000732, №0000989, № 0001023, №0001026, № 0001042. Тут варто додати, що позивач на виклики дисциплінарної комісії для надання пояснень на 16:00 год. 22.02.2023, на 16:00 год. 24.02.2023, на 11:00 год. 02.03.2023 не з`явився, про що складено відповідні акти.

За Висновком від 17.03.2023, описані порушення стали можливими внаслідок особистої недисциплінованості позивача в частині неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях, яке проводиться на неналежному рівні або ж взагалі не проводиться, чим порушуються вимоги статей 2, 9, 28, 40-1 КПК України, що призводить до затягування досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях та порушення розумних строків, передбачених Кримінальним процесуальним законодавством, а також до уникнення від кримінальної відповідальності винних осіб.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав жодних доказів, які б спростовували допущені ним під час здійснення досудового розслідування порушення у кримінальних провадженнях № 0000732, №0000989, № 0001023, №0001026, № 0001042.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Як видно з Висновку від 17.03.2023, дисциплінарна комісія встановила відомості, що характеризують поліцейського, на підставі службової характеристики, наданої керівником відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_4 від 10.03.2023, згідно з якою дізнавач сектору зізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 за час служби в поліції та на займаній посаді зарекомендував себе з негативної сторони, нормативно-правові документи, які регламентують діяльність поліції, знає на низькому рівні, в роботі не завжди дотримується принципів моральності, поважливого ставлення до конституційних прав і свобод громадян, у своїй поведінці до громадян зверхній, на критичні зауваження не реагує, не завжди здатний контролювати свої емоції, психофізичні навантаження та труднощі служби переносить нестійко із приводу чого через своє особисте невдоволення постійно конфліктує із безпосередніми керівниками, у стосунках з колегами по роботі ставить себе вище за інших, при спілкуванні із громадянами не завжди ввічливий, із приводу чого неодноразово поступали усні скарги від громадян на його поведінку.

Окрім цього, згідно з Висновком від 17.03.2023 дисциплінарна комісія врахувала, що позивач має діюче дисциплінарне стягнення у вигляді догани відповідно до наказу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області №119 від 06.03.2023. При цьому, дисциплінарна комісія не встановила обставин, які пом`якшують відповідальність поліцейського, а позивач не довів їх існування.

Таким чином, відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності належним чином виконав вимоги статті 19 Дисциплінарного статуту.

З приводу аргументів позивача про те, що накладаючи на нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, то суд враховує, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження, тобто у спірному випадку до повноважень відповідача.

Беручи до уваги характер та обставини дисциплінарного проступку, не визнання позивачем своєї провини у його вчиненні, наявність діючого дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд дійшов висновку, що застосоване до позивача стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є співмірним з допущеним позивачем у статусі поліцейського проступку.

З приводу покликання позивача на порушення строків проведення службового розслідування, то суд зазначає таке.

Питання строків проведення службового розслідування врегульоване статтею 16 Дисциплінарного статуту, згідно з частино першою якої службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Водночас в період воєнного стану, який існував станом на час виникнення спірних правовідносин, проведення службового розслідування в період дії воєнного стану мало свої особливості, які визначені у розділі V Дисциплінарного статуту.

Так, у статті 26 Дисциплінарного статуту регламентовано питання проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Згідно з частиною третьою статті цієї статті службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Згідно з долученими відповідачем матеріалами службового розслідуванні за фактом неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях дізнавача сектору дізнання ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ковальського В.Г. таке службове розслідування розпочато 16.02.2023 та закінчено 17.03.2023.

Службове розслідування призначене наказом ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 16.02.2023 №91. Водночас суд встановив, що у матеріалах службового розслідування наявний наказ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 02.03.2023 №117, яким продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 16.02.2023 №91, до 17.03.2023.

Таким чином, відповідач дотримався вимог частини третьої статті 26 Дисциплінарного статуту та провів службове розслідування в межах встановлених строків, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем співмірності дисциплінарного стягнення і вчиненого позивачем проступку, що дає підстави для підтвердження правомірності Наказу №1016.

Надаючи оцінку Наказу №1112, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції, та Наказу №144о/с, яким позивача звільнено з посади дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції, суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби накладено на позивача на підставі проведеного службового розслідування, за результатами якого складено Висновок від 24.03.2023. При цьому, підставою для призначення цього службового розслідування слугувало надходження 10.03.2023 до ГУНП рапорту т.в.о. начальника Червоноградського РВП ГУНП підполковника поліції Віталія Черника про те, що 08.03.2023 прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області визначено підслідність кримінального провадження, відкритого слідчим відділенням Червоноградського РВП ГУНП № 0000206 від 17.02.2023 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за ТУ ДБР, розташованим у м. Львові, у зв`язку із причетністю до вчинення вказаного кримінального правопорушення дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції Ковальського Віталія Геннадійовича.

У Висновку від 24.03.2023 встановлено безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків зі сторони дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрий в порушення вимог частин першої, другої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100.

Суд вказує на те, що за змістом частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (частина друга статті 18 Закону України Про Національну поліцію).

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

З пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, слідує, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Порушення вищенаведених норм, згідно з Висновком від 24.03.2023, полягають у тому, що позивач отримавши інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку з квартири ОСОБА_2 невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102.

Аргументи позивача щодо викладених порушень зводяться до того, що застосування дисциплінарного стягнення за вчинення дій, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні, до винесення вироку, є порушенням презумпції винуватості та порушенням прав позивача.

Суд зазначає, що такі підстави для звільнення зі служби в поліції, як притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів кримінального провадження, у тому числі дій слідчого чи прокурора в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому слід ураховувати, що на відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а.

На підставі наведеного суд висновує, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритому слідчим відділенням Червоноградського РВП ГУНП №0000206 від 17.02.2023 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, не може позбавляти суб`єкта владних повноважень можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, а також не свідчить про порушення презумпції невинуватості.

У контексті оцінюваних аргументів позивача суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що за Висновком від 24.03.2023 дисциплінарне порушення полягає, зокрема у тому, що позивач отримавши інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку з квартири ОСОБА_2 невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102. Водночас кримінальне провадження №0000206 відкрито за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Тобто застосування до позивача за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано з фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, чи причетністю позивача до такого злочину, що додатково підтверджує необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі Ringvold v. Norway, заява № 34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, доводи позивача про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності з огляду на відсутність відповідного судового рішення (вироку), яке набрало законної сили, яке би підтверджувало факт учинення ним діяння, що ставиться йому в провину, є безпідставними.

Суд наголошує на тому, що дисциплінарна комісія при проведенні службового розслідування встановила склад дисциплінарного порушення на підставі ґрунтованого дослідження матеріалів, зібраних у межах кримінального провадження №0000206 (аудіозаписів, пояснень потерпілого, відповіді начальника СД ВП №1 ЛРУП № 1 ГУНП капітана поліції Юрія Заблоцького), а також відеозапису зустрічі від 07.02.2023, пояснень начальника відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП ОСОБА_5 , пояснень начальника сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП ОСОБА_6 , пояснень заступника начальника відділу поліції начальника сектору кримінальної поліції Червоноградського РВП ГУНП Черника В.І., пояснень заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділу Червоноградського РВП ГУНП Богуна Н.І., пояснень слідчого слідчого відділу Червоноградського РВП ГУНП Тихоліза Б.Р., пояснень громадянки ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували встановлені на підставі означених доказів висновки дисциплінарної комісії про порушення ним вимог частин першої, другої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, які полягають у тому, що позивач отримавши інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку з квартири ОСОБА_2 невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102.

Окрім цього, у Висновку від 24.03.2023 встановлено, що позивач в порушення вимог пунктів 1, 2 Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затверджених наказом ГУНП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343, безпідставно та без поважних причин був відсутній на своєму робочому місці більше 3-х годин.

З матеріалів Висновку від 24.03.2023 можна встановити, що ця подія відбулася 13.03.2023 під час проведення службового розслідування. Так, до УП ГУНП надійшов акт відсутність 13.03.2023 на робочому місці у період із 10:00 год. до 13:00 год. без поважних причин дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції Ковальського В.Г., складеного начальником відділу поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП полковником поліції Тарасом Сабанюком, начальником сектору дізнання відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП капітаном поліції Юрієм Заблоцьким та заступником начальника СКЗ ЛРУП № 1 ГУНП капітаном поліції Ніною Потаповою. До вказаного акта додано флеш-носій із копією записів камер відеоспостереження відділу поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП, на якому зафіксовано вихід із підрозділу старшого лейтенанта поліції Ковальського В.Г. о 09:56 год. 13.03.2023 та повернення до підрозділу о 13:40 год. цього ж дня. Також вказаний факт підтверджений поясненнями прямого та безпосереднього керівника старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що позивач не заперечує встановленого факту відсутності його на своєму робочому місці більше 3-х годин, а саме 13.03.2023 з 09:56 год. по 13:40 год. Більше того, позивач не надав доказів, які б підтверджували поважність причин такої відсутності на робочому місці.

Таким чином, суд вважає, що відповідач обґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затверджених наказом ГУНП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343, що полягає безпідставно та без поважних причин був відсутній на своєму робочому місці більше 3-х годин.

Також за змістом Висновку від 24.03.2023 позивач порушив вимоги частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Порушення наведеної норми, згідно з Висновком від 24.03.2023, полягають у тому, що позивач, будучи опитаним під час проведення службового розслідування, надав недостовірну інформацію, тим самим не сприяв проведенню службового розслідування та такими діями перешкоджав діям дисциплінарної комісії.

Суд встановив, що у межах службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП у Львівській області від 13.03.2023 №897 за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП у Львівській області, дисциплінарна комісія отримала пояснення позивача, у яких останній зазначив, що особисто не телефонував гр. ОСОБА_8 . Водночас у довідці про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, зазначено, що гр. ОСОБА_8 до своєї заяви долучив диски із аудіозаписами розмов, у ході прослуховування яких встановлено, що ОСОБА_1 чотири рази спілкувався із ОСОБА_8 , з них два рази зі свого телефону і два рази з телефону ОСОБА_2 .

Суд акцентує увагу на тому, що позивач не заперечив факту недостовірності змісту наданих ним під час вказаного службового розслідування пояснень, що підтверджує обґрунтованість висновків дисциплінарної комісії в цій частині.

Суд приймає до уваги, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано обставини, що обтяжують відповідальність (наявність дисциплінарних стягнень), зокрема періодичність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (що носить системний характер), його службову характеристику, наданої керівником відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області полковником поліції Тарасом Сабанюком від 10.03.2023, згідно якої вбачається, що він, зокрема, зарекомендував себе з негативної сторони, нормативно-правові документи, які регламентують діяльність поліції, знає на низькому рівні, в роботі не завжди дотримується принципів моральності, поважливого ставлення до конституційних прав і свобод громадян, у своїй поведінці до громадян зверхній, на критичні зауваження не реагує, не завжди здатний контролювати свої емоції, психофізичні навантаження та труднощі служби переносить нестійко із приводу чого через своє особисте невдоволення постійно конфліктує із безпосередніми керівниками, у стосунках з колегами по роботі ставить себе вище за інших, при спілкуванні із громадянами не завжди ввічливий, із приводу чого неодноразово поступали усні скарги від громадян на його поведінку.

Крім того, дисциплінарною комісією враховано, що упродовж 2022 року позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема:

- наказом ГУНП від 18.03.2022 № 745 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни, у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 2, 9, 28, 40-1 КПК України та п.п. 2 п. 3 Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20.05.2020 № 405 щодо швидкого, повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, невжиття належних заходів щодо збирання та закріплення доказів, що мають значення у кримінальному провадженні;

- наказом ГУНП від 02.09.2022 № 2472 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення зауваження, у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 2, 9, 28, 40-1 КПК України та п.п. 2 п. 3 Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20.05.2020 № 405 щодо швидкого, повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, невжиття належних заходів щодо збирання та закріплення доказів, що мають значення у кримінальному провадженні;

- наказом Львівського РУП № 1 ГУНП від 03.10.2022 № 372 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення догана, у зв`язку з порушенням вимог службової дисципліни під час складання відносно останнього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- наказом ГУНП від 27.10.2022 № 3068 встановлено порушення старшим лейтенантом поліції Ковальським В.Г. вимог ст.ст. 2, 9, 28, 40-1 КПК України та п.п. 2 п. 3 Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20.05.2020 № 405 щодо швидкого, повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, невжиття належних заходів щодо збирання та закріплення доказів, що мають значення у кримінальному провадженні, та з урахуванням наявності діючого стягнення догани, застосованої наказом Львівського РУП № 1 ГУНП від 03.10.2022, дисциплінарна комісія обмежилась накладеним раніше стягненням.

Більше того, дисциплінарна комісія врахувала, що у 2023 році старший лейтенант поліції ОСОБА_1 продовжував систематично порушувати службову дисципліну та проявляти неналежне відношення до виконання службових обов`язків. Зокрема, наказом ГУНП від 27.02.2023 № 726 останнього попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни у зв`язку з порушенням вимог п.п. 1, 2 п. 1 Розділу IV Методичних рекомендації щодо порядку відображення поліцейськими в ІПНП стану дистанційного реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події за нездійснення зворотного зв`язку із заявником. Також, наказом Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області за № 119 від 06.03.2023 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення догана за порушення Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженими наказом ГУНП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343 за неповідомлення керівника про його перебування на лікуванні. Окрім цього, наказом ГУНП від 21.03.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність у зв`язку з грубим порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, статті 2, частини 2 статті 9, частини 1 статті 28, частини 1 статті 40-1, частини 2 статті 100, частини 4 статті 168, частини 1 статті 169, частини 5 статті 171 КПК України, пункту 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України за № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, абзаців 1, 2 пункту 3, пункту 5 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України за № 405 від 20.05.2020 у зв`язку з допущенням грубих порушень службової дисципліни під час здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень.

Суд погоджується з відповідачем, що зазначені обставини враховані дисциплінарною комісією, як такі, що свідчать про небажання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 виправляти допущені раніше недоліки у службовій діяльності, належно виконувати свої функціональні обов`язки, дотримуватись вимог чинного законодавства у службовій діяльності, а також демонструють особисту недисциплінованість останнього.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Таким чином, відповідач правомірно врахував, що вчинення дізнавачем СД ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення у вигляді неповної службової відповідності, застосованої наказом ГУНП від 21.03.2023 № 1016, обтяжує відповідальність поліцейського.

При цьому, дисциплінарна комісія не встановила обставин, які пом`якшують відповідальність поліцейського, а позивач не довів їх існування.

Таким чином, відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності належним чином виконав вимоги статті 19 Дисциплінарного статуту.

З приводу аргументів позивача про те, що накладаючи на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, то суд повторно зазначає, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження, тобто у спірному випадку до повноважень відповідача.

Беручи до уваги характер та обставини дисциплінарного проступку, не визнання позивачем своєї провини у його вчиненні, неодноразове притягнення його до дисциплінарної відповідальності, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, суд дійшов висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є співмірним з допущеним ним проступком.

З приводу покликання позивача на порушення строків проведення службового розслідування, то суд повторно зазначає, що питання строків проведення службового розслідування врегульоване статтею 16 Дисциплінарного статуту, згідно з частино першою якої службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Водночас в період воєнного стану, який існував станом на час виникнення спірних правовідносин, проведення службового розслідування в період дії воєнного стану мало свої особливості, які визначені у розділі V Дисциплінарного статуту.

Так, у статті 26 Дисциплінарного статуту регламентовано питання проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Згідно з частиною третьою статті цієї статті службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Згідно з долученими відповідачем матеріалами службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 таке службове розслідування розпочато 13.03.2023 (наказ ГУНП у Львівській області від 13.03.2023 №897) та закінчено 24.03.2023 (Висновок від 24.03.2023).

Таким чином, відповідач дотримався вимог частини третьої статті 26 Дисциплінарного статуту та провів службове розслідування в межах встановлених строків, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

З приводу покликання сторони позивача на те, що відповідач незаконно провів два службових розслідування в один і той же час і двічі застосував два дисциплінарних стягнення, суд зазначає таке.

За змістом частини сьомої статті 14 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Суд зазначає, що службове розслідування за фактом неналежного досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях дізнавача сектору дізнання ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ковальського В.Г. призначене наказом ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 16.02.2023 №91 на підставі доповідної записки заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Єпіксімова П.І. від 16.02.2023.

Поряд з цим, службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП у Львівській області призначене наказом ГУНП у Львівській області від 13.03.2023 №897, у зв`язку з надходженням 10.03.2023 до ГУНП рапорта т.в.о. начальника Червоноградського РВП ГУНП підполковника поліції Віталія Черника.

Тобто станом на момент призначення службового розслідування наказом від 16.02.2023 №91 у відповідача не було інформації щодо іншого ймовірного дисциплінарного проступку, а відтак і не було можливості та обов`язку проводити одне службове розслідування.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем співмірності дисциплінарного стягнення і вчиненого проступку, що дає підстави підтвердження правомірності Наказу №1016.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Наказ №1112, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції, та Наказ №144о/с, яким позивача звільнено з посади дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції, відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є правомірними та не підлягають скасуванню.

Отже, виходячи з того, що звільнення позивача з посади дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП було правомірним, то відсутні підстави для поновлення його на посаді.

З огляду на похідний характер позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то така не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 20 грудня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.