Справа № 240/4798/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4798/23

Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

18 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ГУ ПФУ в Житомирській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ГУ ПФУ в Луганській області) в якому просив:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення";

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області з 26 жовтня 2022 р. призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу роботи за професіями, визначеними Списком 2, а саме: з 19.07.1982 по 11.10.1982 електрозварником у ПМК-1 Житомирського облміжколгоспбуду ; - 2 міс. 23 дні; з 29.01.1985 по 24.11.1987 газозварником Свердловського промислового об`єднання, - 2 роки 9 міс. 26 дні; з 14.12.1987 р. по 03.12.1990 р. газоелектрозварником у БМУ «Промжитлобуд- тресту "Житомирпромжитлобуд" - 2 роки 11 міс. 20 дні; з 03.12.1990 по 30.09.1991 газоелектрозварником дочірнього орендного підприємства «Новоград-міськбуд орендного підприємства "Житомирбуд", - 9 міс.27 дні; з 22.08.1991 по 01.02.1994 електрогазозварником в колгоспі ім. Л.Українки с.Гільськ Новоград-Волинського р-ну - 2 роки 4 міс.2 дні; з 02.02.1994 по 25.01.2000 газоелектрозварником в госпрозрахункові дільниці по обслуговуванню об`єктів соціальної сфери Гульської сільської ради Новоград-Волинського р-ну - 5 років 9 міс.23 дні та час навчання з 01.09.1979 по 15.07.1982 в Баранівському ПТУ №11 10 міс.15 днів, час строкової військової служби з 09.11.1982 по 15.11.1984 -2 роки 7 днів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.10.2022 позивач після досягнення ним 58 років звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказана заява за принципом екстериторіальності передана до ГУ ПФУ в Луганській області.

За результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 02.112022 №45 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Підставою для відмови слугувало те, що згідно наданих документів страховий стаж складає 38 років 11 місяців 11 днів. За розглядом наданих документів до страхового стажу не зараховано:

-період роботи в колгоспі ім. Лесі Українки з 01.10.1991 по 06.12.1992 у зв`язку з відсутністю документів про трудову участь у громадському господарстві;

- період роботи з 01.07.2022 по 30.09.2022 у Новоград-Волинській районній організації українського товариства мисливців та рибалок у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за даними Реєстру.

Також, зазначили про те, що для визначення стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 заявником не долучено документів, що передбачені підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1, пунктом 20 Порядку №637 та пунктом 11 Порядку №18-1 за періоди роботи:

-з 19.07.1982 по 11.10.1982 на ПМК №1 в якості електрозварювальника;

- з 29.01.1985 по 24.11.1987 у Свердловському п/о об`єднанні в якості газоелектрозварювальника;

- з 14.12.1987 по 03.12.1990 у БМУ "Промжитбуд-9" в якості газоелектрозварювальника;

- з 03.12.1990 по 30.09.1991 у ДАП "Новоград-Волинськбуд" в якості газоелектрозварювальника;

- з 22.08.1991 по 17.01.1997 у колгоспі ім. Лесі Українки в якості електрогазозварювальника;

- з 02.02.1994 по 25.01.2000 на Госпрозрахунковій дільниці по обслуговуванню обєктів соціальної сфери в чкості газоелектрозварювальника.

Таким чином, відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують пільговий стаж.

Листом від 08.11.2022 №0600-0215-8/90055 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії та зазначило обставини, які вплинули на таке рішення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.ч. 1-2статті 114 Закону №1058-IVправо на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст. 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті страхових внесків призвело до позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Крім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16, від 04 вересня 2018 року у справі №482/434/17.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Так, при прийнятті рішення від 02.11.2022 №45 про відмову позивачу у призначенні пенсії періоди роботи з 19.07.1982 по 11.10.1982; з 29.01.1985 по 24.11.1987; з 14.12.1987 р. по 03.12.1990 р.; з 03.12.1990 по 30.09.1991; з 22.08.1991 по 01.02.1994; з 02.02.1994 по 25.01.2000 не зараховані до пільгового стажу, оскільки позивачем не надано документів, що підтверджують право на пільгове забезпечення за Списком №2. При цьому, в рішенні вказано, що пільговий стаж визначити неможливо, оскільки не надана довідка про пільговий характер роботи у вказані періоди. З такими висновками погодився і суд першої інстанції.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно записів трудової книжки у період із 19.07.1982 по 11.10.1982 позивач працював електрозварником, із 29.01.1985 по 24.11.1987 - газозварювальником, із 14.12.1987 по 03.12.1990 газоелектрозварювальником, із 03.12.1990 по 30.09.1991 газоелектрозварником, із 02.02.1994 по 25.01.2000 - газоелектрозварювальником.

Списки № 1 та № 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року, якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року, передбачалася посада «електрозварник», "електрогазозварники, зайняті на різці та ручній зварці, на напівавтоматичених машинах".

Постановою Кабінету Міністрів № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені електрозварники та газозварники.

При цьому, позивач не може нести відповідальність за дії роботодавця в разі не вчинення дій щодо атестації робочих місць, втрати роботодавцем певних документів та інше.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 справа №520/15025/16-а зробила висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Таким чином, записами у трудовій книжці підтверджується стаж роботи позивача на посадах, передбачених Списком №2, в спірні періоди.

У постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому, згідно позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 31.03.2020 у справі №446/656/17 та від 21.05.2020 у справі №550/927/17, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконування роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника стажу роботи, що дає право виходу на пенсію.

Також колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу період навчання позивача з 01.09.1979 по 15.07.1982 в Баранівському ПТУ №11, з огляду на наступне.

Згідно ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що останній розпочав працювати за набутою спеціальністю протягом трьох місяців після завершення навчання.

Крім того, ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ визначено, що час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, із матеріалів справи встановлено, що з 01.09.1979 по 15.07.1982 позивач навчався в Баранівському ПТУ №11 за професією електрогазозварника ручного зварювання, у період з 19.07.1982 по 11.10.1982 позивач працював електрозварником у ПМК-1 Житомирського облміжколгоспбуду, а також згідно військового квитка НОМЕР_1 позивач проходив строкову військову службу з 09.11.1982 по 15.11.1984.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 2684 грн. судового збору сплаченого за подання адміністративного позову - 1073,60 грн. та апеляційної скарги - 1610,40 грн.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 26 жовтня 2022 р. призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу роботи за професіями, визначеними Списком 2, а саме: з 19.07.1982 по 11.10.1982 електрозварником у ПМК-1 Житомирського облміжколгоспбуду ; - 2 міс. 23 дні; з 29.01.1985 по 24.11.1987 газозварником Свердловського промислового об`єднання, - 2 роки 9 міс. 26 дні; з 14.12.1987 р. по 03.12.1990 р. газоелектрозварником у БМУ «Промжитлобуд- тресту "Житомирпромжитлобуд" - 2 роки 11 міс. 20 дні; з 03.12.1990 по 30.09.1991 газоелектрозварником дочірнього орендного підприємства «Новоград-міськбуд орендного підприємства "Житомирбуд", - 9 міс.27 дні; з 22.08.1991 по 01.02.1994 електрогазозварником в колгоспі ім. Л.Українки с.Гільськ Новоград-Волинського р-ну - 2 роки 4 міс.2 дні; з 02.02.1994 по 25.01.2000 газоелектрозварником в госпрозрахункові дільниці по обслуговуванню об`єктів соціальної сфери Гульської сільської ради Новоград-Волинського р-ну - 5 років 9 міс.23 дні та час навчання з 01.09.1979 по 15.07.1982 в Баранівському ПТУ №11 10 міс.15 днів, час строкової військової служби з 09.11.1982 по 15.11.1984 -2 роки 7 днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.