Справа № 560/6827/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6827/23

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

18 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області від 02.03.2023 №446 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділу поліцейської діяльності №2 та Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області" про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області від 07.04.2023 №91о/с;

- поновити на службі в Національній поліції України на посаді інспектора СРПП відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області з 07.04.2023;

- стягнути з ГУНП в Хмельницькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2023 по дату винесення рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом від 12.02.2023 №299 ГУНП в Хмельницькій області призначене службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР за частиною першою статті 125 та частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України, отримання тілесних ушкоджень інспектором СРПП ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. За результатами службового розслідування складений висновок №308/121/56/01-2022, який 25.02.2023 затверджений начальником ГУНП в Хмельницькій області.

В ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 12.02.2023 близько 03:00 год. до Управління головної інспекції ГУНП в Хмельницькій області від начальника відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_2 надійшло інформування про отримання ножового поранення інспектором СРПП відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Виїздом на місце події встановлено, що ОСОБА_1 отримав ножове поранення в м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області в ході конфлікту, який переріс в бійку з громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, 11.02.2023 інспектор СРПП ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції Яковишин Ю.О., після добового наряду організував відпочинок у м. Ізяслав у гаражі знайомого, розміщеному у гаражному кооперативі, куди запросив, зокрема, ОСОБА_5 .

Вказані особи на території гаражного масиву перебували до 01:00 год., де вживали алкогольні напої. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" старший лейтенант поліції ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,52 проміле).

Після відпочинку на території гаражного масиву ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та Свірський направились в центр міста Ізяслав на АЗС "Барс". В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вирішили їхати по домівках. Рухаючись по вул. Шевченка м. Ізяслава, зупинились неподалік від перехрестя з вул. Козацькою. Навпроти будинку ОСОБА_1 останні зустріли двох молодих чоловіків, від яких було чути ненормативну лексику. ОСОБА_1 запитав у невідомих осіб хто вони такі та чому висловлюються ненормативною лексикою. Коли невідомі особи підійшли ближче між ними виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку.

З пояснень громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається, що вони 12.02.2023 близько 01:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили придбати цигарок та направились в пошуках магазину. На перехресті вулиць Шевченка - Козацька помітили автомобіль, біля якого стояли невідомі особи. Коли ОСОБА_3 підійшов до них, щоб запитати де можна купити цигарок, відразу отримав удар в голову, від чого впав на землю, після чого невідомі продовжували наносити йому удари по тілу та почали бити ОСОБА_4 .

Як вказав ОСОБА_4 в ході бійки він на землі виявив ніж та взявши його до рук, хаотично ним розмахував, захищаючись від нападників.

Громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді ран та забоїв обличчя, м`яких тканин голови та спини.

Вказані обставини порушували громадський порядок і спокій громадян, оскільки 12.02.2023 о 01:42 до ВПД №2 Шепетівського РУП з лінії "102" надійшло повідомлення від особи, яка не назвалась, про крики біля колишнього будинку офіцерів, розміщеного по АДРЕСА_1 .

На підставі зібраних доказів та встановлених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший інспектор СПД ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив ряд порушень вимог чинного законодавства та службової дисципліни.

Так, відповідно до висновків службового розслідування в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог адміністративного законодавства, зокрема, статті 173 КУпАП, оскільки останній перебував в громадському місці в комендантську годину, при цьому прийняв участь у конфліктній ситуації з громадянами, використовував ненормативну лексику та зневажливе ставлення до громадян, принизив їх честь та гідність.

Ставши учасником конфлікту з використанням ножа, можливо холодної зброї, в порушення вимог пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, на лінію "102" не повідомив та рапортом керівництву не доповів.

В подальшому, незважаючи, що став учасником конфлікту та бійки, з метою уникнення відповідальності, позивач про вказану подію безпосередньому чи прямому керівнику не доповів, намагався приховати факт отримання тілесних ушкоджень та вчинення адміністративних правопорушень.

Встановлені службовим розслідуванням факти свідчать про порушення ОСОБА_1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.

Також дисциплінарна комісія встановила, що ОСОБА_1 вчинив дії, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, що полягає в грубості, зверхності та нетактовності до громадян, а також порушенні Присяги поліцейського.

На підставі висновків службового розслідування, ГУНП в Хмельницькій області прийняло наказ від 02.03.2023 №446, відповідно до пункту 1 якого за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 7, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку введення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилось у вчиненні адміністративних правопорушень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною, приниженні честі та гідності громадян, неповідомленні керівництву про вчинення неправомірних дій та порушення службової дисципліни, до інспектора СРПП відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом від 07.04.2023 №91 о/с ГУНП в Хмельницькій області відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відповідач звільнив зі служби в поліції старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаними наказами відповідача та вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію №580-VIII від 02 липня 2015 року (Закон №580).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 Закону №580 визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580 передбачені види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону№580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1)бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

При цьому, ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Так, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

- подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

- ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

- подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

- користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч.1 ст. 20 Дисциплінарного статуту, повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Наказом МВС від 09.11.2016 року №1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (Правила), відповідно до п.1 розділу 1 якого ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Абзацами 1, 2 п. 1, абз. 6 п. 2 розділу ІІ Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. У той же час під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Згідно п. 3 розділу IV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в поліції покладає на поліцейського обов`язки дотримання стриманої поведінки як під час виконання службових обов`язків та й у повсякденному житті.

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (п. 4 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (пункт 4 Розділу V Порядку № 893).

Пунктом 6 Порядку № 893 визначено право поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, подати уповноваженому керівнику письмову скаргу на дії осіб, які його проводять.

При цьому, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування (пункт 7 Розділу V Порядку № 893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (пункт 13 Розділу V Порядку № 893).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Відтак, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Водночас, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Як вбачається з висновку службового розслідування відносно позивача, в його діях встановлені порушення вимог пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 7, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку введення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилось у порушенні вимог чинного законодавства та службової дисципліни, оскільки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позивач в громадському місці в комендантську годину, прийняв участь у конфліктній ситуації з громадянами, використовуючи ненормативну лексику та зневажливе до них ставлення, принизуючи їх честь та гідність.

Також, встановлено, що ставши учасником конфлікту та бійки, з метою уникнення відповідальності позивач про вказану подію безпосередньому чи прямому керівнику не доповів, намагався приховати факт отримання тілесних ушкоджень та вчинення адміністративних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах застосування іншого виду дисциплінарного стягнення ніж передбачено законодавством, безвідносно до виявлених фактів дисциплінарних порушень, свідчить про протиправність спірних наказів та є достатньою й самостійною підставою для скасування цих наказів.

Так, на переконання суду, оскільки на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, тому обраний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є незаконним, непропорційним та необгрунтованим, а також таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Надаючи оцінку вказаному висновку суду першої інстанції, колегія суддів відзначає, що Верховний Суд в ухвалі від 18.01.2023 року у справі № 420/9108/22 зауважив, що у частині другій статті 29 Статуту відображений порядок зростання дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану, а саме від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції, вказавши, що ця норма є загальною.

Поряд з цим, Статут містить ряд спеціальних норм, що встановлюють особливості застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, за певних обставин.

Так, однією з таких спеціальних норм є частина дев`ята статті 19 Статуту, яка вказує, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відтак, частина 9 статті 19 Статуту є спеціальною нормою у відношенні до загального порядку вибору виду дисциплінарного стягнення, яка вказує, що за вчинення поліцейським кількох дисциплінарних проступків, дисциплінарне стягнення застосовується одне, однак це впливає на визначення виду дисциплінарного стягнення.

Також, частина 3 статті 19 Статуту встановлює, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, частина друга статті 29 Статуту не може застосовуватися таким чином, так як про це вказав суд першої інстанції, без застосування норм частини 9 та частини 3 статті 19 Статуту в конкретно визначених спірних правовідносин між позивачем та відповідачем.

В даному випадку наявна змістовна колізія частини 2 статті 29 Статуту, як загальної норми, з частинами 3 та 9 Статті 19 Статуту, як спеціальними нормами.

Верховний Суд в постанові від 30.11.2020 у справі № 640/19556/18 роз`яснив, що суть змістовної колізії полягає в тому, що на врегулювання одних правовідносин претендують загальні та спеціальні норми, коли загальна норма регулює правовідносини в цілому, а спеціальна норма встановлює певні особливості порівняно з загальною, або ж спеціальні норми - така колізія виникає коли правовідносини одночасно регулюються двома або більше спеціальними нормами, які є частково загальними, а частково - спеціальними по відношенню одна до одної.

Варто зауважити, що в законодавчій доктрині України правило про співвідношення загальних і спеціальних норм визначає таке: під час їх застосування до однакових фактичних обставин необхідно брати до уваги, що спеціальний закон скасовує дію загального. При цьому, спеціальні норми уточнюють загальні, а загальні встановлюють засади та основоположний напрям спеціального регулювання.

Саме тому, суд першої інстанції у цій справі, в конкретно визначених спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем, повинен був застосувати, проте не застосував, положення частин 3 та 9 статті 19 Статуту. При цьому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході службового розслідування було встановлено, що позивач вчинив декілька дисциплінарних проступків, а саме порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статут Національної поліції України, «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Присяги працівника поліції, що виразилось у вчиненні адміністративних правопорушень, приниженні честі та гідності громадян, неповідомленні керівництву про вчинення неправомірних дій громадянами та особисто ним, а також про допущення порушення службової дисципліни.

Також, в діях позивача виявлено порушення вимог адміністративного законодавства, зокрема ст. 173 «Дрібне хуліганство», оскільки, останній, незважаючи на комендантську годину, перебував в громадських місцях м. Ізяслав, при цьому в громадському місці прийняв участь у конфліктній ситуації з громадянами, використовував ненормативну лексику та зневажливе ставлення до громадян, принизив їх честь та гідність.

Ставши учасником конфлікту та бійки, з використанням холодної зброї, позивач з метою уникнення відповідальності, про вказану подію безпосередньому чи прямому керівнику не доповів, намагаючись приховати факт отримання тілесних ушкоджень та вчинення адміністративних правопорушень.

Службовим розслідуванням встановлено також факти, які свідчать про порушення позивачем вимог п. 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а саме: поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики, виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, а також вчинення ним дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, що полягає в грубості, зверхності та нетактовності до громадян, в безпосередній участі у викладених в матеріалах службового розслідування подіях, а також порушенні Присяги поліцейського.

При цьому, дисциплінарною комісією враховано й обставини, за яких вчинялись порушення службової дисципліни - в Україні введений воєнний стан.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан, спірна подія сталась в період комендантської години 12.02.2023 о 01:00 год і співробітникам поліції необхідно було витратити певний час для з`ясування ситуації, що склалась з вини позивача, тоді як метою їх діяльності в нічний час є забезпечення безпечного функціонування, зокрема, території органів місцевого самоврядування, військового управління поза зонами ведення бойових дій, протидія розвідувальній, підривній, диверсійній, терористичній та іншій протиправній діяльності спеціальних служб агресора та антидержавних незаконно утворених збройних формувань під час комендантської години.

Так, законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому, законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2023 року у справі №420/10847/22.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач, 12.02.2023 року, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці під час дії комендантської години та під час воєнного стану в Україні, при цьому, взявши участь у збройному конфлікті, допустив як працівник поліції відповідні порушення, що незалежно від того чи притягнутий він до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, свідчить про ігнорування останнім обов`язку стосовно дотримання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, знехтування Присягою поліцейського, що є несумісним з посадою поліцейського.

Відтак, враховуючи положення ч.9 ст.19 Статуту, про що зазначалося вище, начальник ГУНП в Хмельницькій області застосував до позивача одне дисциплінарне стягнення за сукупністю всіх встановлених дисциплінарною комісією проступків та, з урахуванням цього, обрав вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що дисциплінарна комісія у відповідності до ч. 3 ст.19 Статуту під час визначення виду стягнення врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби.

Слід також враховувати, що згідно висновків Верховного Суду, що неодноразово висловлювалися, зокрема, у постановах від 12.12.2019 у справі № 816/70/16, від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує доведення останньою неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

При цьому, судова колегія погоджується з доводами відповідача, апелянта у справі, що внесення змін до Статуту шляхом його доповнення розділом V, зокрема і статтею 29, не змінює вищевказаних висновків Верховного Суду, оскільки законодавець не змінював загальних принципів обрання виду дисциплінарного стягнення.

За своєю суттю норми частини 2 статті 29 Статуту лише доповнюють норми частини 12 статті 19 Статуту, яка вказує, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє, адже й частина 2 статті 29 Статуту вказує, що дисциплінарні стягнення застосовуються у порядку зростання.

Загалом норми статті 29 Статуту не виключають можливості застосовувати інший порядок застосування дисциплінарних стягнень (тобто не обов`язково по порядку від зауваження до звільнення зі служби).

В свою чергу, частина 3 статті 29 Статуту передбачає, що протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

Вказана норма лише підтверджує правильність висновків Верховного Суду про те, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, а тому у відповідача були достатні та законні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.