Справа № 344/17115/23
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/595/66/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 вересня 2023 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЗАВ №03043668 від 09 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, а провадження у справі закрити. Окрім того, просить стягнути за рахунок Департаменту патрульної поліції сплачений ним судовий збір в сумі 536,80 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку він отримав постанову серії ЗАВ №03043668 від 09.08.2023, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Однак, з вищевказаною постановою він не погоджується, оскільки при винесенні такої було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Так, з постанови йому стало відомо, що 20.07.2023 о 05 год. 47 хв. за адресою по вул. Є.Коновальця, 411, в м. Івано-Франківськ, зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад №166-1220, транспортний засіб марки «Нyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 , який за ним зареєстрований. Також в постанові зазначено, що особа, яка керувала т/з перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год., чим порушила п.12.9 «б» ПДР, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим інспектор Павленко П.О., керуючись ч.1 ст.14-2 КУпАП, постановив притягнути його, як власника транспортного засобу, до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Вважає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме він порушив правила ПДР, відтак, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП. Звертає увагу, що з 17.07.2023 по 22.07.2023 його автомобіль знаходився на ремонті в м. Івано-Франківськ, в приватній ремонтній майстерні, в той час як він перебував за місцем свого проживання в с. Бариш Бучацького району Тернопільської області. Станом на 06.09.2023 встановити те, хто перебував за кермом його автомобіля 20 липня 2023 року о 05.47 год. він не зміг, при чому на момент передачі йому т/з з ремонту (22.07.2023) про вищенаведені обставини йому нічого не було відомо. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Позивач на електронну адресу суду направив клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ЗАВ №03043668 від 09 серпня 2023 року, прийнятої інспектором ДПП Павленком П.О., за допомогою технічного засобу «Каскад, 166-1220», в автоматичному режимі, 20 липня 2023 року о 05 год 47 хв за адресою в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця 411, зафіксовано рух транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перевищив встановлені обмеження швидкості руху т/з на 55 км/год, чим порушив пункт 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За приписами ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до вказаної статті встановлено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Згідно з частиною 1 статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Виходячи зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями частин 1, 5, 6 статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме він порушив правила ПДР, відтак, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП. Звертає увагу, що з 17.07.2023 по 22.07.2023 його автомобіль знаходився на ремонті в м. Івано-Франківськ, в приватній ремонтній майстерні, в той час як він перебував за місцем свого проживання в с. Бариш Бучацького району Тернопільської області. Станом на 06.09.2023 встановити те, хто перебував за кермом його автомобіля 20 липня 2023 року о 05.47 год. він не зміг, при чому на момент передачі йому т/з з ремонту (22.07.2023) про вищенаведені обставини йому нічого не було відомо.

Разом з тим, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», сірого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що станом на дату вчинення адміністративного правопорушення та складання оскаржуваної постанови серії ЗАВ № 03043668, автомобіль Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 був зареєстрований за позивачем, що таким не заперечується. Докази внесення відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні. Факт перевищення автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 швидкості руху підтверджується копією постанови, на якій міститься фотознімок, зроблений за допомогою приладу Каскад 166-1220, де зафіксовано рух транспортного засобу марки Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням швидкості на 55 км/год., чим порушено п. 12.9. (б) ПДР України, зазначено дату і час фіксації порушення: 20.07.2023 о 05:47, а також місце вчинення правопорушення.

Окрім того, в постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі https://bdr.mys.gov.ua/user/g/r/ЗАВ/03043668/, ідентифікатор доступу А1mPC8JXLfy та QR-код.

Щодо доводів позивача, що в день вчинення правопорушення за кермом транспортного засобу перебував не він суд зазначає, що статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Враховуючи, що на дату вчинення адміністративного правопорушення автомобіль Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 був зареєстрований за позивачем, інформація про належного користувача транспортного засобу відсутня, суд вважає, що саме позивач є відповідальною особою за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що наявні підстави, визначені ст. 279-3 КУпАП, для звільнення позивача, як власника транспортного засобу, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено.

Докази, які б свідчили, що в період з 17.07.2023 по 22.07.2023 автомобіль позивача знаходився на ремонті в м. Івано-Франківськ у приватній ремонтній майстерні, в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам позивача, суд приходить до висновку, що оскільки позивач є власником автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , а, отже є відповідальною особою, тоді як належні та допустимі докази вчинення правопорушення третьою особою, в матеріалах справи відсутні, а тому суд приходить до висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 02303, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Суддя: І. І. Тхорик