Справа № 520/19259/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 р.Справа № 520/19259/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 04.09.23 по справі № 520/19259/23

за позовом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1

до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа: Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області в інтересах малолітньої особи ОСОБА_1 (далі також - позивач, Безлюдівська селищна рада) звернулася до адміністративного суду з позовом до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати відмову Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.07.2023, що оформлена висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану;

- зобов`язати Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати дію щодо визнання батьківства шляхом анулювання змін до актового запису про народження № 237 від 27.04.2012, внесених 27.12.2016, та залишити дитині прізвище - ОСОБА_2 , ім`я - ОСОБА_3 , по батькові - ОСОБА_4 ;

- зобов`язати Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції в графі відомості про батька дитини замінити на: « ОСОБА_5 , громадянин України, відомості вказані згідно з частиною першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері)».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року закрито провадження у справі за позовом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в інтересах малолітньої особи ОСОБА_1 до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Служба у справах дітей Безлюдійвської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідачем у справі є Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - тобто суб`єкт владних повноважень, а отже провадження у справі не може бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України. Просить урахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 вересня 2022 року у справі № 460/1755/19.

Відповідач та третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

З наведених норм убачається, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться щодо дій/подій, які впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки згідно з наведеною нормою, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦК України органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Водночас пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У частині першій статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , про що 27 квітня 2012 року складено відповідний актовий запис № 237 та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (з поміткою «повторно») від 14 листопада 2013 року.

Згідно з даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 09 травня 2023 року відомості про батька - ОСОБА_5 ; мати - ОСОБА_6 , підстава запису відомостей про батька - заява матері від 27.04.2012.

Державна реєстрація народження ОСОБА_1 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

13.04.2016 Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/18647/15-ц прийнято рішення, яким ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав на своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Опікуном дітей призначено ОСОБА_8 (бабуся).

27.12.2016 ОСОБА_6 подано заяву про визнання батьківства № 40/15.7-05- 01-10, на підставі якої 27.12.2016 внесено зміни до актового запису про народження дитини № 237 від 27.04.2012 щодо зміни даних дитини ( ОСОБА_1 ) - прізвище з ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_9 , по батькові - з ОСОБА_4 на ОСОБА_10 у зв`язку з визнанням батьківства батьком дитини.

Вказані обставини (визнання батьком дитини - ОСОБА_11 ), який наразі не займається вихованням дитини, перебуває у невстановленому місці, перешкоджають рідному дядьку дитини, який фактично займається вихованням та забезпеченням дитини після смерті офіційного опікуна (бабусі - ОСОБА_8 ), встановити опікунство над малолітнім ОСОБА_1 .

Закриваючи провадження у цій справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, враховуючи те, що спір між сторонами виник з цивільних правовідносин та стосується немайнових прав дитини на отримання належного опікуна за фактичної відсутності батька, актовий запис щодо наявності якого є чинним, дійшов висновку, що ця справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Так, як убачається з позову та аналізу доданих до справи матеріалів, спірні відносини виникли у зв`язку з необхідністю захисту Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області (як органу опіки та піклування, що представляє інтереси малолітньої дитини ОСОБА_1 ) особистих немайнових прав дитини на отримання належного опікуна (рідного дядька - ОСОБА_12 ), перешкодою щодо чого є відображення в актових записах про народження дитини даних щодо його батька - ОСОБА_11 внаслідок подання відповідної спільної заяви матері дитини ОСОБА_6 (яка на той момент була позбавлена батьківських прав) та громадянина Нігерії - ОСОБА_11 .

Отже об`єктом перевірки судом у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду звернення матері дитини - ОСОБА_6 (яка на той час була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей) та батька дитини про визнання батьківства № 40/15.7-05-01-10 від 27.12.2016 й оцінка правомірності дій щодо внесення змін до актового запису щодо малолітнього ОСОБА_1 , а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт визнання батьком дитини - ОСОБА_11 , який може повернутись до виконання своїх батьківських обов`язків, за наслідком чого виникне необхідність надання оцінки правильності чи неправильності відповідного актового запису про батьківство громадянина Нігерії - ОСОБА_11 .

При цьому чинним законодавством (зокрема Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5) не передбачено обов`язку суб`єкта владних повноважень перевіряти інформацію щодо обставин позбавлення матері батьківських прав на дитину.

Колегія суддів зазначає, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зважаючи на те, що спір між сторонами виник з цивільних правовідносин та стосується немайнових прав дитини на отримання належного опікуна за фактичної відсутності батька, актовий запис щодо наявності якого є чинним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Отже суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у постановах від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17 та від 23.01.2019 у справі № 807/45/17.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть, зміст та характер спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим, обов`язковим є з`ясування у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на необхідність урахування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 вересня 2022 року у справі № 460/1755/19, оскільки такі не є релевантними з огляду на те, що сформовані за обставин порушення процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення, а не за обставин, що стосуються немайнових прав дитини на отримання належного опікуна за фактичної відсутності батька, як у цій справі.

Окрім того, колегія суддів уважає за необхідне зауважити на те, що позивач у цій справі не просить визнати неправомірними дії відповідача, а має намір вирішити питання про внесення змін у вже існуючий запис.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по справі № 520/19259/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 20.12.2023 року