Справа № 120/5998/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 грудня 2023 р. Справа № 120/5998/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що відповідачем не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за серпень, вересень, листопад 2022 року в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 15.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

19.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. Так, відповідач зазначає, що позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час постійно виконує обов`язки військової служби. Таким чином, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період 01.07.2022 по 31.01.2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень.

Як зазначає представник військової частини НОМЕР_1 , позивач в період з 01.09.2022 по 30.09.2022, приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому йому виплачено винагороду в розмірі 70000 грн. пропорційно до кількості днів, в які він брав участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме: за один день у вересні 2022 у сумі 2333,33 грн., даний факт підтверджується розрахунковими листами за серпень-грудень 2022 року, та витягом з Додатку 1 до наказу № 656-ОС від 30.09.2022.

У свою чергу, за періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 70000 грн, оскільки ОСОБА_1 не здійснювалась безпосередня участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії в районах у період здійснення зазначених заходів.

06.06.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої представник позивача вказує на безпідставність доводів військової частини НОМЕР_1 , що викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.12.2023 витребувано у військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та зобов`язано надати суду у 5-денний строк з дня вручення (отримання) цієї ухвали докази на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, а саме: бойові накази (бойові розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) та/або журнал ведення оперативної обстановки та/або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) та/або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

15.12.2023 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких зазначається, що 5 прикордонним загоном в межах справи, що розглядається, надано до суду всю наявну та вичерпну інформацію, на підтвердження законності дій прикордонного загону щодо неможливості виплати позивачу грошової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

З урахуванням зазначеного, НОМЕР_2 прикордонний загін підтверджує відсутність в управлінні загону як будь-якої інформації, так і підтверджуючих документів про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022. Додатково повідомлено, що у 5 прикордонному загоні відсутні бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій (вахтовий журнал), журнали ведення оперативної обстановки та бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове), постова відомість, рапорти та інші документи, які б підтверджували участь ОСОБА_1 у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань в період з 01.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Водночас, до додаткових пояснень долучено витяг з рапорту начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо виплати додаткової винагороди, у розмірі до 70 000 гривень, за безпосередню участь військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, який і був головною підставою для виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 грн. прапорційно до кількості днів, в які він брав участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме: за один день у вересні 2022 у сумі 2333,33 грн.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 був мобілізований на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/22 "Про загальну мобілізацію" та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державої прикордонної служби України №112-ОС від 21.03.2022 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види грошового забезпечення.

Згідно з витягом з рапорту Начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_1 брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районах ведення бойових дій за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, а саме: 14.09.2022 (1 добу), підстава: журнал СБД, стр. 8, запис №28 від 14.09.2022.

Відповідно до відомостей розрахункових листів за серпень, вересень, листопад 2022 року, позивачу щомісячно виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн. та у жовтні 2022 року виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі (70000) відповідно до наказу №656ОС від 30.09.2022 за 1 добу у розмірі 2333,33 грн.

Водночас позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті йому в повному обсязі додаткової винагороди за серпень, вересень, листопад 2022 року в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах у розрахунку до 100000 на місяць, встановленої пунктом 1 Постанови № 168, що і стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами, суд керується та виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168, в редакції чинній у спірний період).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою виконання вимог Постанови № 168 та врегулювання правовідносин щодо виплат військовослужбовцям Збройних сил передбаченого цієї постановою грошового забезпечення, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення № 912/в/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних сил України (далі Окреме доручення)

Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних(бойових)дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до пунктів 2-4 Окремого доручення на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 гривень іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т. ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктами 5-6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі військових частини) особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, з огляду на вказані нормативні положення, можливо дійти висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.

Судом встановлено, що згідно з витягом з рапорту Начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_1 брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районах ведення бойових дій за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, а саме: 14.09.2022 (1 добу), підстава: журнал СБД, стр. 8, запис №28 від 14.09.2022.

Відповідно до відомостей розрахункових листів за серпень, вересень, листопад 2022 року, позивачу щомісячно виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн. та у жовтні 2022 року виплачено додаткову винагороду у збіольшеному розмірі (70000) відповідно до наказу №656ОС від 30.09.2022 за 1 добу у розмірі 2333,33 грн.

Суд враховує, що позивач не заперечує факту виплати вказаних коштів.

Таким чином, суд констатує, що позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за відповідні періоди, які підтверджені рапортами та наказами, виданими на підставі бойових розпоряджень, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29.

Водночас, будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, матеріали справи не містять.

При цьому, судом вживались заходи з метою встановлення права позивача на отримання додаткової винагороди у спірні періоди у збільшеному розмірі.

Так, ухвалою від 13.12.2023 суд витребував у військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) докази на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, а саме: бойові накази (бойові розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) та/або журнал ведення оперативної обстановки та/або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) та/або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем подано додаткові пояснення від 15.12.2023, у яких зазначено, що у НОМЕР_2 прикордонний загін підтверджує відсутність в управлінні загону як будь-якої інформації, так і підтверджуючих документів про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022. Додатково повідомлено, що у 5 прикордонному загоні відсутні бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій (вахтовий журнал), журнали ведення оперативної обстановки та бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове), постова відомість, рапорти та інші документи, які б підтверджували участь ОСОБА_1 у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань в період з 01.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

У свою чергну, щодо спірного періоду з 01.09.2022 по 30.09.2022 зазначено, що позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі за один день безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у вересні 2022 у сумі 2333,33 грн.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень відповідачем вимог чинного законодавства, якими врегульовано підстави, умови і порядок виплати спірної додаткової винагороди.

Відповідно до статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , ).

Рішення суду сформовано: 19.12.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна