Справа № 280/1636/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
18 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1636/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 р. в адміністративній справі № 280/1636/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «СОЛЛІ ПЛЮС» до відповідачів: Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 року апеляційну скаргу повернуто заявнику.
09.11.2023, Головне управління ДПС у Львівській області через підсистему "Електронний суд" повторно подало апеляційну скаргу у цій справі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії ухвали, для надання суду заяви про поновлення строку, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, зокрема, зазначити дату/надати докази коли саме була подана первинна апеляційна скарга у цій справі; належним чином оформленого документа про сплату судового збору.
05.12.2023 на виконання ували від 14.11.2023 року до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли: документ про сплату судового збору та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У період з 08 до 11 грудня 2023 року суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні.
Розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційного суду зазначає про наступне.
У заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, яка надійшла на виконання ухвали суду від 14.11.2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт вказує, що відповідач звертався з апеляційною скаргою на оскаржене рішення суду першої інстанції з дотриманням процесуального строку, проте на момент подання первинної апеляційної скарги відповідач не мав можливості сплатити судовий збір, у зв`язку з відсутністю фінансування. Ухвалою суду від 31.10.2023 року апеляційну скаргу повернуто.
На виконання вимог ухвали суду від 14.11.2023 скаржник вказує, що вперше з апеляційною скаргою звернувся 04.09.2023, на підтвердження чого надав відповідні докази.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" Суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".
У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".
Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок зацікавленої особи у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною підставою при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Оскаржене рішення ухвалено Запорізьким окружним адміністративним судом 20.06.2023 року. Повний текст судового рішення складений 04.08.2023.
Отже, строк на апеляційне оскарження спливав 04.09.2023 (з урахуванням вихідних днів).
З первинною апеляційною скаргою скаржник звернувся 04.09.2023, тобто в останній день спливу строку на апеляційне оскарження.
Ухвала суду апеляційної інстанції від 31.10.2023 року про повернення первинної апеляційної скарги у даній справі, отримана скаржником - 01.11.2023.

Враховуючи те, що первинна апеляційна скарга була подана відповідачем в останній день спливу строку на апеляційне оскарження, тому, отримавши 01.11.2023 копію ухвали про повернення апеляційної скарги, скаржник повинен був на наступний день повторно подати апеляційну скаргу, а саме 02.11.22023.

Разом з тим, апеляційна скарга була подана лише 09.112023 року, що не може вважатись добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.

При цьому на момент подачі вказаної апеляційної скарги оскаржене рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим заявник апеляційної скарги має навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованим та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Отже, колегія суддів приходить висновку, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження у справі №280/1636/23 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 299, 325, 328, 329 КАС України, суд

у х в а л и в:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку, наведені Головним управлінням ДПС у Львівській області.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 р. в адміністративній справі № 280/1636/23 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова