Справа № 300/6292/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2023 р. справа № 300/6292/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що чоловік позивачки ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 №65 (по строковій частині) сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду командира 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 . Івано-Франківський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сповіщенням від 19.04.2023 №16 повідомив ОСОБА_1 , що її чоловік сержант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок підриву транспортного засобу на мінно-вибуховому пристрої на північній околиці н.п. Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. Смерть, ТАК пов`язана із проходженням військової служби. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині зазначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців вказано: не пов`язана із захистом Батьківщини. Крім цього 25.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому адвокат в інтересах позивачки просив внести зміни до наказу №350 виключивши формулювання причинного зв`язку військовослужбовців, що не пов`язана із захистом Батьківщини та видати довідку про обставини травми. Позивачка зазначає, що відсутність такої довідки перешкоджає її праву на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до порядку і умов. На час подання даного позову до суду позивачка відповіді на вищезгаданий запит не отримала. Не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, позивачка звернулася до суду із даним позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 17.04.2023 в частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців, що не пов`язана із захистом Батьківщини;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбаченої додатком №5 до положення Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбаченої додатком №5 до положення Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.
13.10.2023 на адресу суду надійшла заява від Військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуальних строків на подання відзиву на позовну заяву.
30.10.2023 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому ОСОБА_1 заперечила щодо тверджень викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву. Стосовно того, що військовослужбовці які загинули 17.04.2023 пересувалися на автомобілі, який не знаходився на обліку військової частини, позивачка зазначає, що відповідно до пункту 6 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України затвердженої Наказом від 17.08.2017 № 440 Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним. Згідно пункту 11 вищезазначеної інструкції керівництво організацією обліку військового майна у Збройних Силах здійснюють: в органах військового управління - керівники органів військового управління; у військових частинах (центрах забезпечення) - командири військових частин (начальники центрів забезпечення). Також позивачка заперечила доводи відповідача щодо того що її чоловік ОСОБА_2 під час загибелі знаходився у стані алкогольного сп`яніння. До відповіді на відзив ОСОБА_1 долучає висновок експерта №127 відповідно до якого: «судово-токсикологічним дослідженням м`язу із трупа ОСОБА_2 1978 р.н./ акт №9371 від 15.05.2023, не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спитрти. Відтак позивачка просить позов задовольнити в повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
Відповідно до змісту свідоцтва про шлюб від 29.09.2000 Серії НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 (а.с. 18).
ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією Івано-Франківським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, після чого відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 №65 сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду командира 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно із довідкою від 05.06.2023 за №1038, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 сержант ОСОБА_2 в період з 27.04.2022 по 24.11.2022, з 09.12.2022 по 03.02.2023, з 18.02.2022 по 17.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Дніпропетровській та Запорізькій областях (а.с.24).
ОСОБА_1 сповіщенням про смерть від 19.04.2023 №16 повідомлено що її чоловік ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок підриву транспортного засобу на мінно-вибуховому пристрої на північній околиці н.п. Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. Смерть, так пов`язана із проходженням військової служби (а.с.19).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №127 від 20.04.2023 у графі хвороба, що призвела до смерті вказано: а) травматична ампутація двох нижніх кінцівок (на будь якому рівні), б) вибухова травма, в) ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (а.с.20).
Згідно змісту витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2023 за №119 зазначено: смерть, ТАК пов`язана із проходженням військової служби. Також наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від за №321 наказано провести службове розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 внаслідок підриву на мінному загородженні та зобов`язано доповісти актом про проведення такого службового розслідування до 25.04.2023.
Актом службового розслідування від 25.04.2023 встановлено факти: військовослужбовці сержант ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_10 та солдат ОСОБА_11 , за власною ініціативою та з невстановленою метою, пересувалися з сторони міста Гуляйполе на транспортному засобі, який не знаходився на обліку військової частини в напрямку насаленого пункту Дорожнянка Пологівського району, Запорізької області. Через наїзд транспортного засобом на мінне загородження стався вибух протитанкових мін в результаті якого військовослужбовці загинули на місці. Загибель військовослужбовців не пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 31-325). Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині зазначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців вказано: не пов`язана із захистом Батьківщини(а.с.36).
У матеріалах справи також міститься постанова про закриття кримінального провадження від 30.06.2023 видана Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області Пологівського районного відділу поліції (а.с.64-66), а також постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 16.08.2023 видана Запорізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону(а.с.67).
Згідно змісту відповіді Військової частини від 07.08.2023 на адвокатський запит від 28.07.2023, за результатами службового розслідування щодо можливого порушення Дисциплінарного статуту ЗСУ, до дисциплінарної відповідальності притягнуто молодшого сержанта ОСОБА_12 та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» (а. с.26).
Також адвокатом Розганюк Т.Є. в інтересах позивачки, надсилався запит командирові Військової частини НОМЕР_1 , в якому адвокат просила: внести зміни у наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 17.04.2023, а саме виключити формулювання причинного зв`язку загибелі військовослужбовців, що не пов`язана із захистом Батьківщини, та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбаченої додатком №5 до положення Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 .
На такий запит відповідачем надана відповідь-відмова від 27.09.2023 за № 3436, мотивована тим, що внесення змін до командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 17.04.2023» неможливе оскільки, наказ видано за результатами службового розслідування відображеними у Акті службового розслідування, затвердженого ТВО командира Військової частини НОМЕР_4 . Дисциплінарним статутом Збройних сил України та Порядком проведення службового розслідування України затвердженого наказом МОУ від 21.11.201 за №608 не передбачено можливості проведення додаткового розслідування та перегляду акту службового розслідування, натомість передбачено право оскаржити результати службового розслідування. Стосовно не видачі довідки про обставини травми у даному листі зазначено, що така довідка видається на підставі Акту службового розслідування та Наказу про результати службового розслідування, а спірним наказом не було передбачено видачу такої довідки.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, та за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, позивачка звернулася до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 2 Закону 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону 2232-ХІІ види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 та продовжений до теперішнього часу.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі також Закон №2232-XII).
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут).
Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.
Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Варто зазначити, що результати службового розслідування позивачкою не оскаржувались.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Відповідно до п.1 розділу ІV даного Порядку особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника. Пунктом 3 розділу V передбачено, що в описовій частині акта службового розслідування зазначаються, зокрема: неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є), причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась.
В аспекті даної норми варто зазначити, що в акті службового розслідування від 25.04.2023 відображені наступні обставини: вказані військовослужбовці за власною ініціативою та з невстановленою метою, пересувалися з сторони міста Гуляйполе на транспортному засобі, який не знаходився на обліку військової частини. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували що вони отримали наказ командира для таких дій і поїздки яку вони вчинили і в напрямку у якому вони рухались, в результаті чого загинули. Тобто загибель військовослужбовців є наслідком вчинення ними неправомірних дій, та відбулась за обставин не пов`язаних із захистом Батьківщини.
Пунктом 1 статті 16-4 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Варто зазначити, що скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 17.04.2023 не призведе до виникнення у позивачки її очікуваного права на отримання одноразової грошової допомоги.
Таким чином, суд зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є законним та не підлягає до скасування у частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців. Відтак позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбаченої додатком №5 до положення Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати їй довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовця, ОСОБА_2 суд зазначає таке. Згідно змісту відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2023 №3436. Пунктом 3 зазначено, що довідка про обставини травми видається особам пораненим на підставі Акту службового розслідування та Наказу про результати службового розслідування. Наказом не було передбачено видачу такої довідки, оскільки військовослужбовець загинув та смерть не пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми видається за підписом командира військової частини на підставі наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Суд вказує на те, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва( передбачена додатком 5 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України, затвердженої наказом МОУ від 14.08.2008 №402, це документ, в якому міститься інформація про обставини при яких військовослужбовець отримав травму, поранення чи каліцтво.
Відтак суд приходить до висновку, що не було бездіяльності відповідача як такої, стосовно невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оскільки така довідка видається після поранення військовослужбовця і на підставі наказу командира, а даний спір стосується військовослужбовця, який загинув, а наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 за №350 Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 17.04.2023, не було розпорядження щодо видачі такої довідки.
За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.