Справа № 140/15509/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/15509/20 пров. № А/857/17889/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Андрусяк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Каленюк Ж.В. у м. Луцьк) у справі № 140/15509/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо внесення 06 жовтня 2020 року змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318, зокрема, про місце розташування земельної ділянки; зобов`язання скасувати внесені 06.10.2020 зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 позов задоволено. Визнано протиправними дії кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни щодо внесення 06 жовтня 2020 року змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318. Зобов`язано кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлану Миколаївну скасувати внесені 06 жовтня 2020 року зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову та не доведено правомірності дій щодо внесення 06.10.2020 змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318, зокрема, що такі дії вчинені після затвердження у встановленому порядку відповідних змін до документації із землеустрою.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 апеляційну скаргу Кадасторового реєстратора Відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомильському і Шацькому районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі № 140/15509/20 - без змін.

03.10.2023 на адресу суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі № 140/15509/20 в якій вказує, що його не було залучено до розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, однак вказаними судовими рішеннями порушено його права та інтереси, а про оскаржуване рішення дізнався лише 08.09.2023 після отримання повідомлення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що позовні вимоги даної справи стосуються скасування дій кадастрового реєстратора щодо змін до відомостей Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим земельна ділянка позивача може змінити відповідні межі знаходження, і як наслідок накластись на іншу земельну ділянку, в такому разі суд першої інстанції був зобов`язаний відкриваючи провадження у справі, приймаючи оскаржуване рішення не допустити порушення прав та інтересів третіх осіб, які не є учасниками розгляду даної справи.

В період коли відбувався судовий розгляд даної справи, дії кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни щодо внесення 06.10.2020 змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318 були чинні, а земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0318 знаходилась на той час фактично не на його земельній ділянці (її межах), і йому було надано наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21.04.2021 року серія та номер 435-УБД у власність земельну ділянку площею 1, 4000 га, в тому числі пасовища площею 1, 4000 га (кадастровий номер :04:001:0228), а тому суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення шляхом задоволення позовних вимог, фактично переніс земельну ділянку позивача у попереднє її місце знаходження (до 06.10.2020), без встановлення обставин, чи впливає та вирішує таке рішення суду права, свободи та інтереси інших осіб, як в даному випадку стосувалось його прав та інтересів, оскільки така земельна ділянка позивача змістилась на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 на праві власності і фактично позбавила його можливості розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Незалучення його, як власника земельної ділянки до участі у справі, позбавило його реалізації прав та обов`язків сторін, а також заподіяло шкоди його приватній власності, оскільки після оформлення усіх необхідних документів, реєстрації права власності, його фактично оскаржуваним рішенням суду позбавлено права власності на земельну ділянку.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Інші учасники справи, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку уповноваженої особи не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1, 3280 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Світязької сільської ради (кадастровий номер :04:001:0318). Право приватної власності на зазначену земельну ділянку позивач набула на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Онищук І.П.

Вказане підтверджуються копіями договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.08.2020 (реєстровий № 1200), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.08.2020 (індексний номер витягу 219134405).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.08.2020 НВ-020 вбачається, що земельна ділянка була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 25 травня 2018 року відділом у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на підставі документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленої ФОП ОСОБА_3 .. Право власності на новостворену земельну ділянку було зареєстроване за ОСОБА_4 , який і відчужив її на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2020 ОСОБА_2 . Ці відомості також відображені у Поземельній книзі :04:001:0318.

З відомостей Поземельної книги :04:001:0318 також вбачається, що кадастровий реєстратор ОСОБА_5 06.10.2020 внесла запис про внесення змін (виправлення помилки), а саме виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки (а.с.74-78). Підставою вчинення нею таких дій вказано звернення ОСОБА_6 від 06.10.2020 № ЗВ-020.

Позивач, вважаючи такі дії кадастрового реєстратора протиправними, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін постановою апеляційного суду, колегія суддів виходить з наступного.

Як згадувалось вище, що задовольняючи позовні вимоги, які залишені в силі судом апеляційної інстанції, суди дійшли висновку, що відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи позивача та не доведено правомірності дій щодо внесення 06.10.2020 змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318, зокрема, що такі дії вчинені після затвердження у встановленому порядку відповідних змін до документації із землеустрою. Таким чином дії кадастрового реєстратора ОСОБА_5 не відповідали вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Однак, на переконання колегії суддів такі висновки судів першої та апеляційної інстанції є помилковими та такими, які прийнятті з неповним з`ясуванням обставин справи.

Так, згідно долучених ОСОБА_1 до апеляційної скарги матеріалів справи, слідує, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21.04.2021 серія та номер 435-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку 1, 4000 га в тому числі пасовища 1, 4000 га (кадастровий номер :04:001:0228) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цльового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Шацької територіальної громади Ковельського району (колишня Світязька сільська рада Шацького району). (а.с. 59, том 2)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно на праві власності володіє земельною ділянкою за кадастровим номером :04:001:0228, площею 1, 4 га, підстава державної реєстрації наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21.04.2021 серія та номер 435-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без змін цільового призначення». Дата державної реєстрації згадуваної земельної ділянки - 02.12.2021. (а.с. 60, том 2)

08.09.2023 ОСОБА_1 зареєстровано заяву в приватного нотаріуса Тетяни Рачкової, про те, що він, як власник земельної ділянки площею 1, 4000 га, кадастровий номер :04:001:0228 стверджує, що не заперечує та дає згоду на поділ зазначеної вище земельної ділянки на 2 (дві) земельні ділянки таким чином: Земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 1, 0000 га; Земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0, 4000 га, а також на присвоєння новоствореним земельним ділянкам, утвореним в результаті такого поділу окремих кадастрових номерів, реєстрацію згаданих вище земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та реєстрацію його права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки, що утворились в результаті такого поділу. (а.с. 61, том 2)

08.09.2023 ОСОБА_1 уклав з Волинською філією державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» договір №2 80 на виконання землевпорядних (землеоціночних робіт). Предмет даного договору стосувався виконання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1, 4000 га для ведення особистого селянського господарства Світязька сільська рада Шацького району Волинської області кадастровий номер :04:001:0228. (а.с. 62, том 2)

З повідомлення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08.09.2023 № 83/1-12 вбачається, що: «... при розробці технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1, 4000 га для ведення особистого селянського господарства Світязька сільська рада Шацького району Волинської області кадастровий номер :04:001:0228 на Ваше замовлення згідно договору № 280 від 08.09.2023 було виявлено, що на земельну ділянку, яка підлягає поділу накладається інша земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0318 площею 1, 3280 га». (а.с. 107, том 2)

Тобто з вказаного повідомлення слідує, що земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 з кадастровим номером :04:001:0318 площею 1, 3280 га.

Відтак, колегія суддів поділяє доводи апелянта, що незалучення його, як власника земельної ділянки з кадастровий номер :04:001:0228 до участі у справі, позбавило його реалізації прав та обов`язків сторін, а також заподіяло шкоди його приватній власності, оскільки після оформлення усіх необхідних документів, реєстрації права власності, його фактично оскаржуваним рішенням суду позбавлено права власності на земельну ділянку.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог та задовольняючи позив, суд першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з врахуванням доводів ОСОБА_1 зазначених в апеляційній скарзі та підтверджених належними доказами, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункт 7 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачає, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Як згадувалось вище, що з повідомлення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08.09.2023 № 83/1-12 вбачається, що: «... при розробці технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1, 4000 га для ведення особистого селянського господарства Світязька сільська рада Шацького району Волинської області кадастровий номер :04:001:0228 на Ваше замовлення згідно договору № 280 від 08.09.2023 було виявлено, що на земельну ділянку, яка підлягає поділу накладається інша земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0318 площею 1, 3280 га».

Разом з цим, матеріалами справи стверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0228 належить на праві власності ОСОБА_1 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому у даному випадку існує спір про право, який має приватно-правовий характер і підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі № 813/1009/17, якщо під час розгляду справи фактично відбулася зміна предмета спору настільки, що дії чи рішення суб`єкта владних повноважень вичерпали свою управлінську владну функцію, трансформувалися і насправді набули іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, то у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі і не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод. У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 319 КАС України).

Згідно частин 1, 3 ст. 323 КАС України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави.

За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи наведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої та апеляційної інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права - правил юрисдикції адміністративних судів, а тому наявні підстав для скасування судових рішень із закриттям провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі № 140/15509/20 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 140/15509/20 скасувати.

Провадження у справі № 140/15509/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року