Справа № 580/4893/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4893/22 Головуючий у 1 інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Сорочка Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2022 №0-2310.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що нежитлове приміщення - матеріальний склад загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

21 серпня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року прийнято справу № 580/4893/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення - матеріального складу, загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Черкаській області 17 серпня 2022 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0-2310, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як фізичній особі, яка є власником нерухомого майна за 2021 рік у сумі 5452,50 грн.

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п. 266.6 ст. 266 ПК України).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

У відповідності до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз вказаного свідчить, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією зі складових податку на майно, а платником такого податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Суд звертає увагу, що підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України регламентовано, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що в розумінні вимог підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України нежитлова будівля не підлягає оподаткуванню спірним податком за наявності сумарно наступних умов:

- така нежитлова будівля віднесена до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000:

- власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник;

- така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Черкаській області 17 серпня 2022 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0-2310, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як фізичній особі, яка є власником нерухомого майна за 2021 рік у сумі 5452,50 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що належне йому на праві власності нежитлове приміщення - матеріальний склад, загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відноситься до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та використовується безпосередньо у його сільськогосподарській діяльності, як особи, яка включена до Державного аграрного реєстру як сільгоспвиробник.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів віднесення належного позивачу об`єкту нерухомого майна (матеріального складу загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), саме, до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»), крім того, відомості про вищезазначений об`єкт нерухомого майна відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 в Державному реєстрі нерухомого майна не внесені.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, з огляду на наступне.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.

Згідно з ДК 018-2000, до групи "Будівлі нежитлові інші" (код 127) включено клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271).

Клас "Будівлі сільськогосподарського призначення" (код 1271) включає в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін.

Відтак, згідно з ДК 018-2000, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачу належить на праві приватної власності нежитлове приміщення - матеріальний склад, загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53-58).

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року витребувано від Головного управління ДПС у Черкаській області завіреної належним чином докази перебування у власності ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду докази віднесення нежитлового приміщення загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Зупинено провадження в адміністративній справі №580/4893/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення до отримання від Головного управління ДПС у Черкаській області та від ОСОБА_1 витребуваних документів.

Отже, судом першої інстанції, зокрема, було зобов`язано позивача надати суду докази віднесення нежитлового приміщення до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та зупинено провадження у справі, зокрема, до отримання від ОСОБА_1 витребуваних документів

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України із зверненням від 18.04.2023 щодо віднесення матеріального складу до коду 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» ДК БС 018-2000.

В подальшому, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року поновлено провадження у справі №580/4893/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачу вищевказаної ухвали суду про поновлення провадження у справі.

Тобто, судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі, як і не з`ясовано про наявність у позивача доказів віднесення нежитлового приміщення до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Водночас, до апеляційної скарги позивачем додано лист Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 03.05.2023 №5831/30/10-23, який, як стверджує апелянт, ним отримано 18.05.2023 (а.с. 105).

Згідно даного листа, Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури України розглянуто звернення позивача щодо віднесення матеріального складу до коду 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» ДК БС 018-2000.

Так, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України вказало, що, відповідно до графи 10 Додатку 3 до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2021 № 681, цільове призначення земельної ділянки за Класифікацією видів цільового призначення земель «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» співвідноситься з графами 1 та 2 Додатку 3 (коди ДК БС 018-2000), а саме: 1271.1 Будівлі для тваринництва; 1271.2 Будівлі для птахівництва; 1271.3 Будівлі для зберігання зерна; 1271.4 Будівлі силосні та сінажні; 1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства; 1271.6 Будівлі тепличного господарства; 1271.8 Будівлі підприємств лісництва та звірівництва.

Згідно графи 13 Додатку 3, цільове призначення земельної ділянки за Класифікацією видів цільового призначення земель «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» співвідноситься з графами 1 та 2 Додатку 3 (коди ДК БС 018-2000), а саме: 1271.7 Будівлі рибного господарства; 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що позивач не є платником спірного податку, оскільки, нежитлове приміщення - матеріальний склад, загальною площею 363,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - є будівлею сільськогосподарського призначення.

Таким чином, позивач має право на пільги, передбачені що підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, що зумовлює протиправність нарахування йому спірних податкових зобов`язань.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17 серпня 2022 року №0-2310 є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17 серпня 2022 року №0-2310.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Сорочко Є.О.