Справа № 580/8714/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8714/23 Головуючий у І інстанції - Рідзель О.А.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участі секретаря: Ольховської М.Г.,

представника позивача Васьківського Л.М.,

представника відповідача Колесник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Азот» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Азот» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ «Черкасиобленерго», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Азот» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 та зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. закінчити виконавче провадження НОМЕР_1, про що винести відповідну постанову.

В обґрунтування позову вказує, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 затверджено мирову угоду між ПАТ «Черкасиобленерго» і ПАТ «Азот» в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі 1 261 178 436, 83 грн, що є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, станом на час звернення в суд з цим позовом, державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та не вчинено жодних дій, направлених на його закінчення, чим допущено протиправну бездіяльність.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1. В іншій частині у задоволені позову - відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем вчинено бездіяльність в частині незакінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, закінчувати виконавче провадження на підставі зазначеної норми на час розгляду справи судом не має підстав, оскільки ухвала Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 про затвердження мирової угоди скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в цій частині та постановити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що недотримання судом першої інстанції строків розгляду справи не тільки порушило його права, визначені ст. 55 Конституції України, але і негативно вплинуло на ефективність правосуддя. Наголошує, що судом встановлено бездіяльність відповідача щодо незаконічення виконавчого провадження, а тому належним способом відновлення його порушених прав було б зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в цій частині та постановити нове рішення, яким задовольнити у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що копія ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 безпосередньо від Господарського суду до нього не надходила. Зауважує, що на веб-сайті судової влади 10.07.2023 з`явилась інформація про надходження апеляційної скарги на зазначену ухвалу від 01.06.2023, тобто станом на дату отримання від позивача клопотання від 07.09.2023 останній вже був обізнаний про оскарження ухвали суду від 01.06.2023. Крім того, звертає увагу, що згідно «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» строки визначені цим Законом перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тобто наведене спростовує його бездіяльність щодо незакінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, та заперечував проти апеляційної скарги відповідача, в свою чергу, представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_2, до складу якого входять 15 виконавчих проваджень про стягнення з ПАТ «Азот» коштів, у т.ч. виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 30.07.2018 №925/965/16 про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» 1 091 346 413, 08 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 126 659 691, 64 грн інфляційних втрат, 18 113 773, 23 грн 3% річних, 24 854 321, 29 грн пені, 204 237, 59 грн судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 задоволено заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Величка за вх.№8057/23 від 16.05.2023 про затвердження мирової угоди, укладеної стягувачем Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» і боржником - Приватним акціонерним товариством «Азот» в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Азот» на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі 1 261 178 436, 83 грн.

07.09.2023 позивач направив на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення клопотання від 07.09.2023 №501-06/228, в якому просив повідомити про вчинені дії, прийняті рішення та винесені постанови, направлені на закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1. До клопотання позивач додав копії ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 та наказу від 31.08.2023 №793-К.

Проте відповідач не вчинив жодних дій щодо закінчення виконавчого провадження, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем вчинено бездіяльність в частині незакінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», проте закінчувати виконавче провадження на підставі зазначеної норми на час розгляду справи судом не має підстав, оскільки ухвала Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 про затвердження мирової угоди скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначений виключний перелік випадків, у яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Зокрема, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З аналізу наведених норм Закону №1404-VIII вбачається обов`язок державного виконавця закінчити виконавче провадження у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами виконавчого провадження.

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 затверджено мирову угоду, укладену стягувачем - Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» і боржником - Приватним акціонерним товариством «Азот» в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Азот» на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі 1 261 178 436, 83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

На підставі вказаної норми вищевказана ухвала про затвердження мирової угоди набрала законної сили 01.06.2023, про що зазначено у її резолютивній частині.

Частинами 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так, ухвала про затвердження мирової угоди направлена позивачем відповідачу цінним листом з описом вкладення та згідно з даними відстеження вручення поштового відправлення №899 та вручена за довіреністю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.09.2023, а зареєстрована відповідачем 15.09.2023.

Крім того, у вимогах державного виконавця від 13.07.2023 НОМЕР_1/10/20.1 та від 04.09.2023 НОМЕР_1/10/20.1 вказано, що перевіркою ЄДРСР встановлено наявність ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 про затвердження мирової угоди.

Отже, як правильно зауважив суд першої інстанції, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величко Р.С. був обізнаний про наявність вказаної ухвали щонайменше з 13.07.2023, а у паперовому вигляді її отримав 15.09.2023.

У зв`язку з цим, у державного виконавця виник обов`язок закінчити виконавче провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIIІ, чого ним здійснено не було, що свідчить про його бездіяльність.

Щодо вимоги позивача зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. закінчити виконавче провадження НОМЕР_1, про що винести відповідну постанову колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом установлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 у справі №925/965/16 задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Агенство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК», ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/965/16 скасовано, відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Величка про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що підстави для закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIIІ існували у період з 01.06.2023 до 23.10.2023.

Отже, оскільки станом на час вирішення спору, скасовано ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16, яка станом на час подання позову була передумовою для закінчення виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження НОМЕР_1.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Азот» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова