Справа № 560/7429/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7429/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

18 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.04.2023 № про накладення штрафу в розмірі 17000 грн..

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, що в сукупності стало підставою для ухвалення протиправного рішення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами контролюючого органу на виконання наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 17.03.2023 №741-П «Про проведення фактичної перевірки», на підставі пп.80.2.2, пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин електронних сигарет " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області на підставі ст. 20 ПК України проведено контрольну розрахункову операцію, а саме придбано 1 рідину для електронних сигарет "Chaser М`ята" 10 мл., із вмістом нікотину 50 мг., за ціною 120,00 гривень, що також не заперечується позивачем.

Вказаний факт зафіксовано в п. 2.2.13. Акту перевірки № 3008/22-01-07/05/ НОМЕР_1 від 22.03.2023, а саме встановлено, що в ході перевірки 22.03.2023 виявлено факт реалізації рідин для електронних сигарет без акцизного податку.

На підставі вказаного, податковим повідомленням-рішенням від 11.04.2023 № до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 17000 грн. за реалізацію рідин, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку встановленого зразка за місцем зберігання (реалізації)

Позивач не погодився з правомірністю проведеної перевірки та прийнятого за результатом її проведення податкового повідомлення-рішення, а тому звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені аргументи позивача та додані до позову документи не спростовують висновків акту фактичної перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до приписів ст. 308КАС України, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

За приписами п. 226.1, 226.2, 226.8, 226.9 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Перелік підакцизних товарів із зазначенням видів товарів (продукції) згідно з УКТ ЗЕД і ставок акцизного податку наведено у ст. 215 ПК України.

Згідно з п. 215.1. ст. 215 ПК України, до підакцизних товарів належать, зокрема, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Відповідно до п.п. 215.3.3-1 п. 215.3 статті 215 ПК України, до підакцизних товарів належать рідини, що використовуються в електронних сигаретах за кодами 3824 99 96 20 згідно УКТ ЗЕД, Одиниця виміру - гривень за 1 літр, Ставка податку - 10000 (Пункт 215.3 статті 215 доповнено підпунктом 215.3.3-1 згідно із Законом № 466-IX від 16.01.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1914-IX від 30.11.2021; в редакції Закону № 2139-IX від 15.03.2022 - зміна діє протягом військового та/або надзвичайного стану).

Тобто, набули чинності зміни до ПК України, встановлені Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», згідно яких відбулось розширення переліку підакцизних товарів та включення до такого переліку рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Так, Законом №466-IX встановлено, що рідини, які використовуються в електронних сигаретах, рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Відтак, Законом №466, доповнено статтю 215 ПКУ та встановлено ставку акцизного податку на рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Отже, судом першої інстанції вірно відзначено, що рідини, що використовуються в електронних сигаретах є підакцизним товаром відповідно до п.п. 215.3.3-1 п. 215.3 статті 215 ПК України.

Згідно п. 20, 24 ч. 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України. Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (п. 228 ст. 228 ПК України).

Частиною 1 ст. 17 Закону України №Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР визначені розміри фінансових санкцій у вигляді штрафів.

Зокрема, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Тобто, вказаними вище законодавчими нормами не передбачено доказової бази та переліку документів, що складаються правоохоронними, податковими органами, які є достатніми для підтвердження факту зберігання, реалізації фальсифікованих тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Крім того, Закон № 481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив виробництво, зберігання, транспортування чи реалізацію фальсифікованих тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або підробленими марками акцизного податку, а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 17 цього Закону, є сам факт виробництва, зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованого товару особою за місцем проведення господарської діяльності.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 30.04.2020 у справі № 819/548/16.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 02.06.2003 №790 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, серед іншого, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Згідно матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення про застосування до позивача фінансових санкцій прийняте за результатами проведення контролюючим органом в рамках проведення фактичної перевірки контрольної розрахункової операції з придбання однієї рідини для електронних сигарет «Chaser М`ята».

При цьому, вказаний факт не заперечується позивачем, апелянтом у справі, а отже додаткового доведення не потребує.

Таким чином, оскільки, в ході розгляду справи по суті підтверджено факт реалізації позивачем рідини для електронних сигарет без марки акцизного податку встановленого зразка, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 17000 грн.

В розрізі викладеного, судова колегія відхиляє посилання апелянта на наявність у нього ліцензії на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оскільки, по-перше, вказаний факт відповідачем не заперечується, а по-друге, спірним питанням в межах даної справи є реалізації позивачем рідини для електронних сигарет без акцизного маркування, а не наявність у позивача права на здійснення такої реалізації.

При цьому, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення не впливають на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, а відтак, спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції, а його зміст дає можливість встановити суть вчиненого позивачем порушення, за яке застосовано відповідну санкцію, та розмір останної.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а проаналізовані доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.