Справа № 380/23463/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19 грудня 2023 рокусправа №380/23463/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у письмовому провадженні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «лайфселл», ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі відповідач 1, ГУ ДГК в Івано-Франківській області), Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі відповідач 2), Державного кадастрового реєстратора Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі відповідач 3, Державний реєстратор), треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «лайфселл» (далі третя особа 1, ТОВ «лайфселл»), ОСОБА_2 (далі третя особа 2), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №РВ-021 від 01.06.2021 Державного кадастрового реєстратора відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про відмову у виправленні помилок;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділ у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області виправити та внести виправленні відомості про координати поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0010 до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що відповідачем 3 неправомірно відмовлено у внесенні виправлених відомостей до Державного земельного кадастру. Розгляд заяви-повідомлення про виявлення помилки №ЗВ-021 здійснено не об`єктивно, поверхнево, без повноти відомостей, достовірність відомостей проігноровано. Вважає, що рішення про відмову у виправленні помилок порушує права позивача та не дає повноцінно володіти, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 10.12.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків /Т.1 арк.спр.13-15/.

Ухвалою суду від 02.03.2022 повернуто позовну заяву позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків у встановлений судом строк/Т.1 арк.спр.20-21/.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2022 про повернення позовної заяви скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /Т.1 арк.спр.60-63/.

Ухвалою суду від 10.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами /Т.1 арк.спр.68-69/.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву від 14.03.2023 /Т.1 арк.спр.154-160/ та додаткові пояснення до відзиву від 21.03.2023 /Т.1 арк.спр.162-168/, в яких уточнив зміст відзиву. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Вказує, що Державним кадастровим реєстратором Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Драгомирецькою І.П. правомірно прийнято рішення РВ-021 про відмову у виправленні технічної помилки у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0010 за заявкою ОСОБА_1 від 13.05.2021 з реєстраційним номером ЗВ- 021.

Ба більше, зазначає, що після внесення до Державного земельного кадастру відомостей про поворотні точки земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0010 за даною документацією із землеустрою утворився б перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:017:0004 площею 0,9470 га, яка відповідно до даних Державного земельного кадастру знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 і використовується нею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представником позивача подано додаткові пояснення від 27.03.2023 /Т.1 арк.спр.170-172/, в яких додатково зазначає, що у 2008 році ОСОБА_1 оформив право власності на земельну ділянку площею 0,02га кадастровий номер: :01:015:0010 з цільовим призначенням «для розміщення засобів зв`язку» та передав її в оренду ТОВ «лайфселл» для розміщення вишки зв`язку. Договір оренди укладено 15.04.2008, який неодноразово продовжено. Останній раз продовжено до 31.05.2017. Приблизно у 2017 році у Державний земельний кадастр було внесено суміжні земельні ділянки (колишні с/г паї), в результаті чого на публічній кадастровій карті місце знаходження земельної ділянки ОСОБА_1 змістилося таким чином, що вишка ТОВ «лайфселл» опинилась за її межами. З метою виправлення цієї технічної помилки позивачем виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки. Із вказаною технічною документацією відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 (далі Порядок) звернувся до відповідача 1 з вимогою виправити помилку відповідно до вказаної документації.

Додатково вказує, що під час прийняття рішення про відмову у виправленні помилок відповідачем 1 не зазначено жодних причин з тих, що передбачені Порядком.

Вважає, що вирішенням такої заяви відповідач 1 не встановлює існування, зміну, існуючих прав на земельну ділянку, а лише перевіряє, встановлює їхні координати згідно з технічною документацією. Тому, такий спір не є спором про право між особами (суміжними землекористувачами), а є спором з відповідачем 1 щодо дійсних координат, що внесені до державного земельного кадастру.

Ухвалою суду від 26.06.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «лайфселл».

Представником ТОВ «лайфселл» подано пояснення від 12.07.2023 /Т.2 арк.спр.1-44/ в яких зазначає, що метою зміни поворотних точок вказаної земельної ділянки є намагання захопити частину чужої земельної ділянки, на якій зараз знаходиться вежа мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», щоб в подальшому вимагати від ТОВ «лайфселл» плату за користування земельною ділянкою. Земельна ділянка, на якій розташована вежа мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», належить інваліду першої групи з дитинства ОСОБА_2 . Документи про право власності ОСОБА_2 на вищезазначену земельну ділянку, площею 0,9470 га, кадастровий номер №:01:017:0004 у визначеній конфігурації, ОСОБА_1 не оскаржено.

Ба більше, така зміна меж земельної ділянки ОСОБА_1 зумовлюватиме безпідставну зміну не тільки меж, а й розмірів земельних ділянок суміжних землекористувачів та інших землевласників урочища «Росячки».

Вказує, що фактично в даному випадку наявні спірні правовідносини щодо меж земельних ділянок, а отже, даний спір не підвідомчий адміністративному суду. Тому, не погоджується із позовними вимогами позивача та просить закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.10.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 .

Представником третьої особи 2 подано пояснення від 13.11.2023 /Т.2 арк.спр.51-65/, в яких зазначено, що адміністративний позов ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягає задоволенню. Вказує, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,9470 га номер :01:017:0004 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №948530 /Т.ІІ арк.спр.56/. Право власності на земельну ділянку у визначених межах зареєстровано у державному реєстрі речових прав. Межі земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості). На доказ права власності надає наступні докази: державний акт на право власності на земельну ділянку, план меж земельної ділянки, копію експлікації земель.

Додатково зазначає, що позивач за допомогою цього адміністративного позову намагається змінити межі його земельної ділянки, яка вже була сформована на час її купівлі, її межі були встановлені. Така зміна меж земельної ділянки ОСОБА_1 може призвести до зміни меж земельних ділянок не лише ОСОБА_2 , а й інших суміжних землекористувачів та землевласників урочища «Росячки». Це призведе до порушення цивільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі суд керується таким.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною 1 статті 5 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями частини 1 статті 7 КАС України, визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів . З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частиною 1 статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на викладені норми не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третіх осіб. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 21.03.2018 у справі №809/1946/15.

Спір у справі, що розглядається, стосується права власності та користування третіх осіб (суміжного землекористувача та орендаря) на земельну ділянку, що підтверджується державним актом на земельну ділянку, тобто цивільного права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про виправлення помилок та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про поворотні точки земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0010 за даною документацією із землеустрою утвориться перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:017:0004 площею 0,9470 га, що призведе до виникнення спору про право власності. Тому, виникає спір про цивільне право, а отже, справу не може бути розглянуто в порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі слід закрити.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки відносини з приводу набуття та реалізації громадянами, юридичними особами прав щодо земельних ділянок є приватноправовими, слід роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстав для вирішення питання про його розподіл немає. Доказів понесення інших судових витрат не надано.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 19, 166, 238, 239, 241-246, 256, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «лайфселл», ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії закрити.

2. Копію ухвали скерувати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Кравців О.Р.