Справа № 280/8650/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 грудня 2023 року Справа № 280/8650/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 серпня 2023 року №97 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Запорізькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення позивачу виплати пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 03 липня 2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити позивачу виплату пенсії, призначену йому з 03 липня 2023 року згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особовий рахунок № НОМЕР_1 з часу припинення її виплати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 21.07.2023 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Пенсія позивачу була призначена з 03.07.2023. Згідно із розрахунком стажу позивача до загального було зараховано 38 років 0 місяців 2 дні та 6 років 5 місяців 1 день пільгового стажу за Списком 1 за період 21.12.1995 по 21.05.2002. Виплата пенсії за період з 03.07.2023 по 31.08.2023 у сумі 24 084,83 грн була здійснена у серпні 2023, з вересня 2023 року виплата пенсії припинено. У зв`язку із неотриманням пенсії у вересні 2023 року позивач звернувся до відповідача 1 за наданням інформації щодо причин зупинення виплати пенсії, де його було повідомлено про те, що рішення про призначення йому пенсії було переглянуто та за наслідком повторного розгляду його заяви за призначенням пенсії від 21.07.2023 рішенням відповідача 2 від 12.08.2023 №97 у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено. За змістом рішення від 12.08.2023 №97 із раніше врахованого пільгового стажу позивача за списком №1 відповідачем 2 було виключено період перерви в атестації з 25.05.2000 по 05.04.2001, у зв`язку з чим пільговий стаж зменшився до 5 років 6 місяців 20 днів, чого недостатньо для призначення з 54 річного віку, тому позивачу відмолено у призначенні пенсії. Позивач вважає дії відповідача 1 щодо припинення виплати йому пенсії та рішення відповідача 2 від 12.08.2023 №97 протиправними, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що ГУ ПФУ в Полтавській області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення про перегляд пільгового стажу та винесено рішення від 12.08.2023 №97 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оскільки встановлено її безпідставне призначення. Зазначено, що оскаржуваним рішенням до пільгового стажу не зараховано період роботи за Списком № 1 в ПАТ «Запоріжсталь» з 25.05.2000 по 05.04.2001, оскільки наявна перерва в атестації робочих місць за умовами праці (наказ № 73 від 25.05.1995 (первинна), наказ №160 від 06.04.2001 (чергова)). Отже, у відповідача 2 були відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 19.07.2000 по 09.04.2001, оскільки цей період між закінченням терміну дії результатів атестації робочих місць. Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Також зазначено, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. Крім того зазначено, що оскільки спір у даній справі виник у зв`язку з відмовою у призначенні пенсії за віком, прийнятою у формі рішення від 12.08.2023 №97, складеного ГУ ПФУ в Полтавській області, то, відповідно, повторний розгляд заяви позивача від 21.07.2023 повинен здійснити той суб`єкт владних повноважень, яким було прийнято оскаржуване рішення. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що після розгляду всіх поданих позивачем документів ГУ ПФУ в Полтавській області було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058. 11.08.2023 на адресу ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов лист від ГУ ПФУ в Запорізькій області №0800-0303-9/52400 щодо внесення змін в пенсійну справу позивача стосовно перегляду зарахування періодів пільгового стажу за Списком №1, оскільки наявна перерва в атестації. 12.08.2023 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №97 про відмову про призначенні пенсії та повідомлено відповідача 1 про прийняте рішення листом від 15.08.2023 №1600-0302-9/60317. Зазначено, що необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових уомвах на підставі статті 114 Закону №1058-IV є зайнятість особи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, які затверджені КМУ, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах та досягнення відповідного віку. У зв`язку із зазначеним, управлінням прийнято рішення №97 від 12.08.2023, яким відмовлено позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті114 Закону №1058 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що 21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки 02 липня 2023 року досяг 54-річного віку та мав на цей час необхідний загальний стаж та 6 років пільгового стажу за Списком №1.

Пенсія позивачу відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 була призначена з 03 липня 2023 року, що підтверджується матеріалами електронної пенсійної справи.

Згідно із розрахунком стажу позивача до загального стажу органом, що призначає пенсію, було зараховано 38 років 0 місяців 2 дні та 6 років 5 місяців 1 день пільгового стажу за Списком 1 за період 21 грудня 1995 року по 21 травня 2002 року.

Виплата пенсії за період з 03 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року у сумі 24084,83грн була здійснена у серпні 2023, з вересня 2023 року виплата пенсії припинена, що підтверджується матеріалами електронної пенсійної справи, зокрема знімком екрану з інформацією з веб-порталу Пенсійного фонду України.

Крім того, із змісту протоколу від 30 серпня 2023 року по пенсійній справі позивача №97 вбачається, що виплата пенсії позивачу заблокована з відміткою «інше».

У зв`язку із неотриманням пенсії у вересні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області за наданням інформації щодо причин зупинення виплати пенсії, де його було повідомлено про те, що рішення про призначення йому пенсії було переглянуто та за наслідком повторного розгляду його заяви за призначенням пенсії від 21 липня 2023 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 серпня 2023 року №97 у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено.

За змістом рішення від 12 серпня 2023 року №97 із раніше врахованого пільгового стажу позивача за Списком №1 відповідачем 2 було виключено період перерви в атестації з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року, у зв`язку з чим пільговий стаж зменшився до 5 років 6 місяців 20 днів. Загальний страховий стаж за поданими документами становить 38 років 0 місяців 02 дні. Прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З урахуванням викладеного для призначення пенсії з 54 років позивач має мати 6 років стажу за професією, передбаченою Списком №1, та 30 років загального стажу.

02 липня 2023 року позивачу виповнилось 54 роки, що підтверджується його паспортом НОМЕР_2 .

Загальний стаж позивача не є спірним, оскільки органом, що призначає пенсію, його враховано у розмірі 38 роки 0 місяців 2 дні, що підтверджується рішенням від 12 серпня 2023 року №97 та розрахунком стажу.

Необхідний для призначення пенсії пільговий стаж позивач здобув працюючи слюсарем-ремонтником цеху підготовки составів з 21 грудня 1995 року по 21 травня 2002 року. Зазначена професія передбачена Списком №1 розділ ІІІ підрозділ 2a код 1030200a-1753a, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня1994 року №162.

Пільговий стаж підтверджено відповідною довідкою ПАТ «Запоріжсталь» від 26 березня 2023 року №192. Із вказаного періоду Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зараховує до пільгового стажу позивача за Списком №1 лише 5 років 6 місяців 20 днів, виключивши з нього 10 місяців 11 днів за період з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року, що не покривається п`ятирічною дією наказів про атестацію робочих місць

Суд зазначає, що така позиція пенсійного органу не відповідає чинному законодавству та суперечить наступним правовим висновкам Верховного Суду.

Верховний Суд України в постанові від 16 вересня 2014 року №21-307а14 та Верховний Суд в постанові від 05 березня 2019 року №679/774/16-а виклали правову позицію, згідно із якою якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Крім того, у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Первинна атестація робочого місця позивача на ПАТ «Запоріжсталь» була проведена згідно із наказом про атестацію робочих місць від 25 травня 1995 року №73.

Наступна атестація робочого місця позивача була проведена згідно із наказом від 06 квітня 2001 року №160.

Отже, період роботи позивача з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року також мав бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Крім того, порядок припинення виплати пенсії встановлено статтею 49 Закону №1058-ІV. Згідно із частиною 1 статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Такої підстави як повторний розгляд звернення за призначенням пенсії для припинення виплати пенсії законодавством не встановлено. Крім того, законодавством не передбачено право пенсійного органу повторно розглядати заяву за призначенням пенсії.

Натомість причиною для відмови у призначенні пенсії є особисте тлумачення відповідачем 2 законодавства щодо зарахування пільгового стажу при невчасно проведеній атестації робочих місць.

Наведеним підтверджується очевидна відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області законних підстав для припинення виплати позивачу пенсії та протиправність відповідних дій.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області є необґрунтованими, як наслідок рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 12 серпня 2023 року №97 є протиправним та таким, що не відповідає критеріям визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності за правилами статей 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем було порушено права позивача.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 квітня 2017 року №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач 2 протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, а відповідачем 1 протиправно припининено позивачу виплату пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 03 липня 2023 року, суд вважає, що у даному випадку у відповідачів відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, - суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити позивачу виплату пенсії, призначену йому з 03 липня 2023 року згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особовий рахунок № НОМЕР_1 з часу припинення її виплати.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Соборності, буд.66, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 серпня 2023 року №97 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 25 травня 2000 року по 05 квітня 2001 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 03 липня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, призначену йому з 03 липня 2023 року згідно із пунктом 1 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особовий рахунок № НОМЕР_1 з часу припинення її виплати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 429,44 грн (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 429,44 грн (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова