Справа № 523/19720/23
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/99/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту Патрульної Поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Янголенка О. С.,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту Патрульної Поліції та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія БАТ №7975170 від 20.10.2023р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.10.2023р., він, ОСОБА_1 , рухався за кермом автомобіля Chevrolet Bolt EV, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Вапняна в напрямку вулиці Республіканській, приблизно о 23:50, не порушуючи правил дорожнього руху.

З вулиці Республіканської на вул. Вапняну виїхала машина патрульної поліції д.н.з. НОМЕР_2 і увімкнула проблискові маячки синього і червоного кольору, відповідно позивач зупинився біля правого краю проїзної частини.

До ОСОБА_1 підійшов співробітник патрульної поліції капітан ОСОБА_2 і повідомив що зупинив т.з. згідно п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Інспектором ПП ОСОБА_2 був проведений обшук багажного відділення, речового ящика та кишені позивача, під видом поверхневого огляду передбаченого ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію».

Далі старший лейтенант поліції ОСОБА_3 почав розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУПАП.

Як зазначив позивач, він намагався скористатись правовою допомогою, але адвокат не взяв трубку, тому розгляд справи провели за його відсутності. Також йому не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі.

Але старший лейтенант поліції ОСОБА_3 прийняв рішення по справі та виніс постанову, серії БАТ № 7975170 від 20.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, накласти штраф 3400 грн.

Транспортний засіб під керуванням позивача був зупинений без достатніх правових підстав. Тому далі всі зібрані докази в ході розгляду справи будуть такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тому позивач і звернувся із зазначеним позовом до суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив його адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні просив позовну заяву задовольнити з обґрунтувань, що викладені в позові та відповіді на відзив.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Янголенко О. С. в судовому засіданні надав пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , просив його позовні вимоги залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень в силі та без змін. При проголошенні рішення просив врахувати поданий раніше відзив на позовну заяву.

Представник Департаменту Патрульної Поліції в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Вивчивши матеріали справи, вислухав позивача та представника відповідача, суд вирішив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2023 року в ході виконання службових обов`язків, а саме відпрацювання орієнтування, яке надійшло від служби чергової частини, керуючись п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» інспектор роти №8 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Республіканська, 11 виявив та зупинив транспортний засіб SHEVROLET BOLT EV з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який під час перевірки документів пред`явив посвідчення водія видане в іншій країні. Інспектором під час спілкування з позивачем та подальшої перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України.

Інспектором під час перевірки, на місці зупинки транспортного засобу позивача, через базу Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено відсутність у громадянина ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії Українського зразка.

Поліцейські відреагували на дане правопорушення, пояснили позивачу суть скоєного правопорушення та пояснили, що відносно нього розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В подальшому, під час розгляду справи, позивача ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що у відповідній графі постанови поставлено підпис. Слід врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно позивача інспектром Бондар В.А. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАТ № 7975170 від 20.10.2023 року. (постанова винесена 20 жовтня 2023 року о 00 год. 14 хв. 30 с.) (а.с.8).

Відповідно до ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом винесеної постанови, та запропоновано отримати копію, яку позивач отримав про що у відповідній графі постанови поставлено підпис.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАТ № 7975170 від 20.10.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - інструкція №1395).

Факт вчинення правопорушення зафіксований на портативні відеореєстратори поліцейських, відео з котрих долучено до відзиву на позовну заяву. (а.с. 22-34).

Згідно пункту 1 розділу 1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №511, це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно пункту 2 розділу 1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 8 травня 1993 р. №340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Згідно пункту 32 вказаних положень видані громадянам України за кордоном посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національні посвідчення водія без складання теоретичного і практичного іспитів за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.

Враховуючи той факт, що позивач є громадянином України, то він допускається до керування транспортними засобами лише за наявності національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Тобто ОСОБА_1 мав замінити посвідчення водія іноземної держави на національне посвідчення водія України і лише після заміни він допускається до керування транспортними засобами.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом - доведений в повній мірі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченим ч.2 ст. 126 КУпАП, повністю доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної Поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід відмовити.

Оскільки позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 245, 247, 251, 276 КУпАП, ст.ст.9, 77, 268-272, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту Патрульної Поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд міста Одеси.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2023 року.

Суддя