Справа № 160/27817/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
25.10.2023 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести мені, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перерахунок призначеної пенсії з урахуванням виплаченої мені заробітної плати за період роботи з 01.07.2000р. по 31.03.2002рік, згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №39/2 від 07.04.2014р., відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення з заявою про проведення перерахунку пенсії, з 11 травня 2023 року.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 25.10.2023 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 30.10.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 30.10.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про перерахунок пенсії від 11.05.2023 року;
- відомості/інформацію, що послугували підставою відмови у проведенні ОСОБА_1 , перерахунку пенсії на пільгових умовах, згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- листи/відмови (рішення) Пенсійного органу на звернення позивача щодо здійснення такого перерахунку та інші докази щодо суті спору.
28.11.2023 року відповідачем через підсистему Електронний суд подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 19.12.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Вказують, що за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2000 по 31.03.2002 р.р., відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків по Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні відсутні.
Надання звітності, яка використовується у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник.
Враховуючи зазначене, для вирішення порушеного питання позивачу необхідно звернутися до Першого воєнізованого гірничорятувального загону, з яким перебували у трудових відносинах за вищезазначений період.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Згідно матеріалів справи, відповідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 позивач працював, зокрема:
- з 20.06.1991 року по 31.05.1992рік - служба в лавах Радянської Армії;
Шахта «Комсомолєць» Виробниче об`єднання «АРТЕМВУГІЛЛЯ»;
-з 10.08.1992р. по 21.04.1993рік - учнем горноробочого, горноробочим 1-го розряду з повним робочим днем під землею.
Управління Державної пожежної охорони УМВД України:
-з 10.05.1993року по 16.01.1997рік - служба в органах внутрішніх справ.
Перший воєнізований гірничорятувальний загін Державної воєнізованої гірничорятувальної служби:
-з 17.01.1997 року по 20.04.1999 рік - распіраторшщиком оперативного взводу;
- з 21.04.1999 року по 10.11.2002 рік призначений командиром відділення оперативного взводу;
- з 11.02.2002 року призначений командиром оперативного взводу;
-з 02.01.2003 по 14.07.2004рік - переведений на контракту основу регулювання трудових відносин.
8-й воєнізований гірничорятувальний загін Державної воєнізованої гірничорятувальної служби:
-з 15.07.2004року по 26.07.2006рік - працював заступником командира загону по переведенню з 1-го ВГРЗ на умовах контакту.
ВСП шахта ім. Героїв Космосу ВАТ «Павло град вугілля»:
- з 21.08.2006 року по 07.11.2006 рік - працював гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті;
- з 08.11.2006 року по 10.05.2007рік -переведений гірником підземним з ремонту гірничих виробок по 4-му розряду з повним робочим днем в шахті;
- з 11.05.2007 року по 10.09.2007рік -переведений та працював учнем прохідника підземним та прохідником підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті
8-й Воєнизований гірничорятувальний загін ДВГРС України у вугільній промисловості
-з 25.03.2015року по теперішній час - працює распіраторщиком 5-го розряду на атестованому робочому місці по Списку №1 на умовах контракту.
Починаючи з 03.05.2023року позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11 травня 2023 року, позивач звернувся через Веб-портал до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з заявою про проведення мені перерахунку призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням отриманої ним заробітної плати за період роботи з 01.06.2000р. по 01.04.2002рік, коли він працював у Першому воєнізованому гірничо рятувальному загоні, командиром відділення оперативного взводу та командиром оперативного взводу, з повним робочим днем в шахті, згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши при цьому необхідні документи, а саме: трудову книжку, довідку про заробіток для обчислення пенсії №39/2 від 07.04.2014р. за підписом керівника та головного бухгалтера Першого воєнізованого гірничорятувального загону та інші документи.
07 липня 2023року, позивач знов звернувся через Веб-портал до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплаченої заробітної плати за період роботи в Першому воєнізованому гірничорятуваль ному загоні з 01.07.2000р. по 31.03.2002рік, згідно довідки 1-го воєнізованого гірничорятувального загону №39/2 від 07.04.2014р. про заробіток для обчислення пенсії
Також, вказано, що для вирішення питання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням сум заробітної плати з 01.01.2023 по 31.03.2023 р.р. по 8-му воєнізованому гірничоря тувальному загону необхідно звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) або через вебпортал із відповідною заявою.
Таким чином, отримана позивачем заробітна плата в період його роботи, з 01.07.2000р. по 31.03.2002 рік, коли він працював у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, командиром відділення оперативного взводу та командиром оперативного взводу, з повним робочим днем в шахті, за Списком №1, не була врахована Пенсійним органом при призначенні пенсії, згідно частини 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків по Першому воєнізованому гірничорятувальному загону.
Не погодившись із такою відмовою Пенсійного органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.62 Закону України № 1788. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно до частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регламентовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).
Частиною 1 статті 5 Закону № 1058 встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Дія інших нормативно-правових актів не може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом № 1058, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Статтею 26 Закону № 1058 передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу на 01.01.2022 - не менше 29 років.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Як вже встановлено судом, позивачу при нарахуванні пенсії, Пенсійним органом не була взята до уваги та зарахована, отримана ним заробітна плата за період роботи з 01.07.2000р. по 31.03.2002 рік у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, командиром відділення оперативного взводу та командиром оперативного взводу, з повним робочим днем в шахті, у зв`язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків по Першому воєнізованому гірничорятувальному загону.
Згідно з ч.1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Частина 5 ст.45 Закону України №1058 визначає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Із системного аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку про те, що рішення про призначення пенсії відповідач має прийняти у строк не більше 10 днів (у виняткових випадках - 25 днів) з дня надходження заяви.
Водночас, згідно матеріалів справи, пенсіонером виявлено бажання про обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.07.2000р. по 31.03.2002рік у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, командиром відділення оперативного взводу та командиром оперативного взводу, з повним робочим днем в шахті.
Позивач до Пенсійного органу було надано відповідну довідку від 07.04.2014 року №39/2 про заробіток для обчислення пенсії за вказаний період
При цьому суд зазначає, що врахування такої довідки можливе виключно у разі підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем в обґрунтування власної правової позиції зазначено щодо несплати роботодавцем страхових внесків за спірний період.
Однак, слід вказати, що зокрема сама по собі несплата роботодавцем страхових внесків за період роботи позивача з 01.07.2000р. по 31.03.2002рік у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, не може бути належною підставою для неврахування отриманої ним заробітної плати при призначенні пенсії та скасування рішення Пенсійного фонду про відмову у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії на пільгових умовах, з урахуванням отриманої позивачем заробітної плати.
Суд зазначає, що спірний період роботи підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача та довідкою про заробіток для обчислення пенсії №39/2 від 07.04.2014р., за період роботи з січня 1997року по липень 2004року у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні.
Відповідачем безпідставно не врахована довідка про заробіток для обчислення пенсії №39/2 від 07.04.2014р. за період моєї роботи з 01.07.2000р. по 31.03.2002рік у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, через перебування підприємства на тимчасово окупованих територіях України.
Згідно частин 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
У період роботи з 17.01.1997 року по 14.07.2004 рік в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, і позивачу нараховувалась та виплачувалася заробітна плата, що підтверджується довідкою керівника та головного бухгалтера Першого воєнізованого гірничо-рятувального загону за №39/2 від 07.04.2014р., про заробіток за період роботи з січня 1997року по липень 2004року ,копія якої міститься в матеріалах справи .
Відповідно до змін, внесених до абз. 7 п. 20 Постанови КМУ Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загально-обов`язкового державного соціального страхування.
Надання звітності, яка використовується у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник.
Слід вказати, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п. 50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).
Відповідно до ст.ст..21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих праві свобод.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, спірний період роботи позивача підтверджено записами у трудовій книжці позивача та довідкою Першого воєнізованого гірничорятувального загону №39/2 від 07.04.2014р. про заробіток за період роботи з січня 1997року по липень 2004року, з якої вбачається, що протягом спірного періоду, позивачу, виплачувалася заробітна плата за основним місцем роботи Першого воєнізованого гірничорятувального загону.
Таким чином, відповідач передчасно відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенси за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не врахувавши вищезазначену довідку про заробіток за період роботи позивача з 01.01.2000 року по 31.03.2002 рік у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, в зв`язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків по Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні.
Враховуючи наведене позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, тому позовні вимоги є такими, що слід задовольнити.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії з урахуванням виплаченої йому заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 року по 31.03.2002 року, згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №39/2 від 07.04.2014р., відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення з заявою про проведення перерахунку пенсії, з 11 травня 2023 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1073,60 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 19.12.2023 року.

Суддя В.В. Ільков