Справа № 380/12969/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12969/23 пров. № А/857/16164/23
№А/857/17833/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

за участю представника позивача Завади Т.Р.,

за участю представника відповідача Флис Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року та додаткове рішення від 06 вересня 2023 року, прийняті суддею Ланкевичем А.З. у м. Львові, у справі за позовом Приватного підприємства «Леополісбуд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

встановив:

ПП «Леополісбуд» (надалі ПП, позивач) звернулося із позовом до Львівської митниці (надалі відповідач), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що опис товару в кожній митній декларації лише частково відповідав змісту конкретної проформи-інвойсу. Втім, як встановив суд, фактурна вартість товару за усіма 7 митними деклараціями дорівнює сумі фактурних вартостей за 6 проформами-інвойсами та за 2 комерціними інвойсами в межах 1 коносаменту. Аналогічно і щодо другого коносаменту.

Матеріалами справи підтверджено, що фактурна вартість усієї партії товару (за 12 морськими контейнерами) становила 113509,32 доларів. Така вартість підтверджується наявними у матеріалах справи комерційними інвойсами, проформами-інвойсами, специфікаціями, а також сумами фактурних вартостей за 14 митними деклараціями.

Суд встановив, що SWIFT-1 стосувався передоплати у розмірі 15% за усі 36 контейнерів товару. Решта SWIFT-2 та SWIFT-3 стосувалися лише товару, який і є предметом 14 оскаржуваних рішень. Загальна вартість цих SWIFTів, з урахуванням вказаних обставин, становить 113509,32 доларів США.

Суд зазначив, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Суд врахував, що представник відповідача у судовому засіданні так і не змогла пояснити, яким саме чином обмеження продажу товару іншим компаніям, які реалізують керамічну плитку на комерційній основі, можуть впливати на формування ціни на неї.

Стосовно аргументів відповідача про те, що укладені між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» і ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» договори містять положення, згідно яких вартість послуг встановлюються за згодою сторін у заявках, однак такі у позивача відсутні, суд врахував, що документом, який підтверджує ціну наданих послуг, є рахунок експедитора або перевізника відповідно. Саме на підставі цих рахунків, а не заявок, виникає обов`язок сплатити надані послуги по перевезенню.

Позивач надавав до митного оформлення рахунки-фактури та рахунки за виконання транспортних послуг, що не суперечить умовам договорів.

Щодо посилань відповідача на те, що усі надані до митного оформлення комерційні інвойси датовані 05.12.2022 та містять посилання на коносаменти, які видані на 11 днів пізніше 16.12.2022, суд такі не прийняв до уваги, оскільки коносамент взагалі не є документом, на підставі якого визначається митна вартість товару.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованих товарів обґрунтовано митним органом з посиланням на митну декларацію МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022. В наведеній декларації митна вартість товару визначалась за 6 (резервним методом) та за інших умов поставки. При цьому, відповідач не пояснив: чому як джерело інформації ним обрано саме цю митну декларацію; чому не обрано митні декларації, у яких здійснювалося митне оформлення за ціною договору (зокрема, чи були оформлені митницями України інші митні декларації з таким кодом товару згідно УКТЗЕД та описом товару).

Додатковим рішення від 06 вересня 2023 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ПП витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14000 гривень 00 копійок.

Застосувавши принцип співмірності відповідно до ст.134 КАС України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, на думку суду, розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці, в розмірі 14000,00 грн, що дорівнює кількості оскаржуваних рішень у цій справі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівська митниця подала апеляційні скарги на зазначені вище судові рішення. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі на рішення звертає увагу на те, що під час розгляду документів було виявлено наступне: відповідно до п. 9.1 Контракту № 1505/18 від 15.05.2018, контракт дійсний до 31.12.2020, додаток щодо продовження терміну дії контракту до митного оформлення не надано; відповідно до п 3.1 Контракту, оплата за товар здійснюється за схемою 25%/75%, де 25% попередня оплата по заявці. Заявка до митного оформлення не надана. Платіжний документ до митного оформлення не надано; у комерційному інвойсі 103/22-23 від 05.12.2022 (верхній правий підрозділ) міститься інформація щодо номерів та дат видачі замовлень покупця (Buyer Order), вказані замовлення до митного оформлення не надані; у ЦМР (гр.4) зазначене місце завантаження -місто Декані Словенія, натомість у гр.20 МД задекларовані умови поставки- CIF Копер; у гр. 1 ЦМР зазначено фірму «АВС ЛОГІСТИК», документи щодо договірних відносин із вищевказаним суб`єктом господарювання до митного оформлення не надано; документ, що підтверджує витрати на страхування (страховий поліс) до митного оформлення не надано; у рахунку на оплату морського перевезення LS-4467176 від 12.01.2023 розбивка загальної суми, яка додатково міститься у зазначеному інвойсі наведена схематично.

Перевірити джерела числових значень неможливо. У наданих до митного оформлення рахунках на оплату транспортних послуг за межами митної території України відсутня інформація щодо включення до рахунків вартості послуг із перевантаження контейнерів на т/з, портових зборів, оформлення документів.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

На вимогу декларантом надіслано: проформи, експортну декларацію; страхові документи, додаток до Контракту, банківський СВІФТ - на суму 80663.76, призначення платежу -загальне посилання на Контракт, банківський СВІФТ - на суму 42344.14, призначення платежу -загальне посилання на Контракт. Співставити зазначені суми із конкретним інвойсом неможливо. Проформу-інвойс відповідно до якої здійснювались платежі до митного оформлення не надано, інформаційний лист. Інші додатково надані документи, дублюють документи, що були надані до митного оформлення.

За результатами дослідження документів встановлено, що в банківських SWIT платежах від 17.10.2022 на суму 42344,14 доларів США, від 05.01.2023 на суму 80663,76 доларів США зазначено загальне посилання на Контракт №1505/18 від 15.05.2018. Співставити зазначені суми із конкретним інвойсом неможливо. Проформу-інвойс відповідно до якої здійснювались платежі до митного оформлення не надано; декларантом до митного оформлення подано Контракт №1505/18 від 15.05.2018. Відповідно до п.9.1. Контракту №1505/18 від 15.05.2018 Контракт дійсний до 31.12.2020. Додаток щодо продовження терміну його дії до митного оформлення не надано; в Контракті №1505/18 від 15.05.2018 зазначено, що товар постачається із заводу-виробника на умовах CIF в порт Одеса.

Позивач у позовній заяві зазначає: «....позивач оплачував товар за цінами торгової формули FOB, а не OIF».

Однак, до митного оформлення не було надано жодного додатку до контракту, де б зазначалось, що змінюються умови поставки.

Відповідно до ч.6 ст. 55 МК України, на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді. Інших механізмів проведення консультацій закон не передбачає.

Отже, відповідно до приписів закону митний орган здійснив необхідну консультацію з декларантом, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: відповідно до п. 9.1 Контракту №1505/18 від 15.05.2018 такий дійсний до 31.12.2020 додаток щодо продовження терміну дії Контракту до митного оформлення не надані; відповідно до п. 3.1 оплата за товар здійснюється за схемою 25%/75%. 25% попередня оплата заявки. Заявка до митного оформлення не надана. Платіжний документ до митного оформлення не надано.

У комерційному інвойсі 101/22-23 від 05.12.2022 (верхній правий підрозділ) міститься інформація щодо номерів та дат видачі замовлень покупця (Buyer Order) вказані замовлення до митного оформлення не надані.

У ЦМР (гр.4) зазначене місце завантаження -місто Декані Словенія, натомість у гр.20 МД задекларовані умови поставки- CIF Копер. У гр. « відправник» ЦМР зазначено фірму «АВС ЛОГІСТИК», а документи щодо договірних відносин із даною фірмою до митного оформлення не надано.

Документ, що підтверджує витрати на страхування (страховий поліс) до митного оформлення не надано.

На момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були наявні митні оформлення подібних товарів які співпадали по асортименту продукції, відомі та документально підтверджені їх якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Отже, митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості.

В усіх чотирнадцятьох винесених рішень про коригування митної вартості товарів вказана декларація містить конкретний опис товару та розпізнавальні особливості, якого стосується цінова інформація, а також інші обставини зовнішньоекономічної операції, зокрема такі як «Код товару», «Код країни походження» та інших характеристик товару, а також і часу імпорту.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення зазначає, що підготовка позовної заяви та сума гонорару оплаченої за її написання не є співмірною із категорією даної справи та не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача, а нормативно - правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося.

Слід звернути увагу, що представник позивача має на супроводі у Львівському окружному адміністративному суді аналогічні судові справи (№№380/19188/23, 380/15044/23, 380/15926/23, 380/19144/23, 380/4027/23) з аналогічним предметом позову де позивач та сама юридична особа, та оскаржує аналогічне рішення про коригування митної вартості.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Просить скасувати додаткове рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви.

ПП подало відзиви на апеляційні скарги, в яких просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» (місцезнаходження: вул. Городоцька, 172, м. Львів, 79022; ) зареєстроване як юридична особа 14.12.2011. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73).

15.05.2018 між позивачем, як покупцем, та індійською компанією «RAVIRAJ PLASTICS PVT. LTD.», як продавцем, укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №1505/18, за умовами якого продавець продає, а покупець купляє керамічну плитку (далі - товар), в асортименті, кількості і по цінам, погодженими в інвойсах (або інших документах), доданих до цього контракту і які являються невід`ємною частиною (п.1.1).

Ціль придбання товару - для оптової і роздрібної торгівлі (п.1.2).

Для просування на українському ринку і рекламних цілях продавець може поставляти покупцю зразки товарів і рекламну продукцію. Кожна така поставка оформляється окремим інвойсом (п.1.3).

Згідно цього контракту покупець отримує статус ексклюзивного дистриб`ютора товару продавця на території України до 31.12.2018 (п.1.4).

Ціни на товар встановлюються в доларах США і включають вартість упаковки і маркування (п.2.2).

Умови платежу після погодження продавцем - 25% від вартості товару - передоплата заявки, інші 75% - після отримання копій документів по факсу або на електронну адресу або не пізніше 7 днів з моменту доставки товару в порт призначення. Кінцеві умови платежу (відстрочка чи передоплата) вказуються в проформі і/або інвойсах на кожну поставку товару. Валюта платежу встановлюється в доларах США (п.3.1).

Товар поставляється з заводу-виробника на умовах - CIF в порт м.Одеса, у відповідності з Incoterms 2010. Сторони домовились, що умови поставки по кожній окремій поставці будуть обумовлені безпосередньо перед самою поставкою і вказаному в інвойсі на дану партію товару. Датою поставки вважається дата заповнення коносамента. Поставка товару повинна супроводжуватись наступними документами: комерційний інвойс; коносамент; експортна декларація; інші документи по запиту покупця (п.п.4.1-4.3).

У подальшому, до цього договору трьома додатковими угодами від 21.09.2019, від 01.12.2020 та від 29.12.2022 відповідно вносилися зміни.

Як зазначив представник позивача: «наприкінці 2022 сторони договору обумовили поставку 36 морських контейнерів керамічної плитки. Крім того, додав, що оскільки в силу очевидних причин здійснити поставку в порт м.Одеси у 2022 було неможливим, тому у проформах-інвойсах сторони вказали інші умови поставки (12 контейнерів керамічної плитки транспортувались на умовах CIF Копер, Словенія; решта 24 FOB Мундра (Mundra)). Так само сторони змінили умови оплати на «15%/85%», про що було вказано у проформах-інвойсах. Зазначив, що умови поставки CIF передбачають морське перевезення, організацією якого займався продавець. Перевезення згаданих 12 контейнерів було обумовлено 2 коносаментами, кожен коносамент обумовлював перевезення 6 контейнерів. До кожного коносаменту відносились по 2 комерційних інвойси та по 6 проформ-інвойсів відносно кожного контейнеру (відтак, разом 4 комерційних інвойси та 12 проформ-інвойсів). Загальна вартість поставленої керамічної плитки становила 113509,32 доларів США.

16.12.2022 розпочалась поставка 12 контейнерів керамічної плитки, яка в подальшому стала предметом оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару. Ця поставка здійснювалась із двома ключовими особливостями: одна стосувалася перепакування й транспортування товару; друга його оплати.

Щодо перепакування і транспортування товару.

Суть цієї особливості зводиться до того, що морський контейнер вміщує в собі більшу вагу вантажу, аніж її можливо помістити в одну вантажівку. Так, середня вага кожного із 12 контейнерів становила приблизно 26000,00 кг, однак дозволеною нормою автомобільного перевезення є не більше 23000,00 кг. З огляду на це, після прибуття товару до порту Копер, Словенія, вміст 12 морських контейнерів був перевантажений до 14 вантажівок.

Згідно з умовами поставки CIF, обов`язок подальшого транспортування товару після його прибуття до порту призначення переходить до покупця. А тому позивач для наступного перевезення товару залучив двох перевізників: ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», з якими були укладені відповідні договори.

ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», в свою чергу, залучило на місці словенського перевізника фірму «АВС LOGISTIKA D.O.O.» (залучення конкретних перевізників на місці передбачено приписами договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.06.2020 №16-06).

Фірма «АВС LOGISTIKA D.O.O.» перемістила плитку до логістичного складу у м.Декани, неподалік порту Копер, а вже там перепакувала її до 14 вантажівок. Перепакування здійснювалося згідно специфікацій, наданих продавцем. У цих специфікаціях було відображено вміст кожної вантажівки: найменування товарних позицій, їх кількість, ціна, та остаточна вага, яку слід помістити у вантажівку.

Зазначено, що так як продавець є виробником товару, відтак останній створив специфікації, здійснив первинне заводське упакування керамічної плитки та її поміщення на дерев`яні палети. Перепакування керамічної плитки здійснювалося таким чином: вміст 6 контейнерів за одним коносаментом перевантажували до 7 вантажівок. Вміст усього контейнеру в одну вантажівку вмістити неможливо, а тому залишки з усіх 6 контейнерів було поміщено у 7 вантажівку.

Таким чином, в межах одного коносаменту існувало 6 вантажівок, вміст яких частково відповідав вмісту конкретного контейнеру (а, отже, і змісту проформи-інвойсу), і 1 вантажівка, вміст якої частково відповідав одразу вмісту 6 контейнерів (а, отже, і змісту проформ-інвойсів).

Аналогічне перепакування товару відбулося в межах другого коносаменту.

Транспортуванням керамічної плитки з логістичного складу у м.Декани до складу у с.Пасіки-Зубрицькі через пункти митного оформлення займалось ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС». Тобто, на відрізку Декани Пасіки-Зубрицькі переміщувалось 14 вантажівок, де перевізником виступало вже згадане ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС».

Щодо оплати товару.

Позивач повністю сплатив обумовлену вартість керамічної плитки (113509,32 доларів США) трьома SWIFT платежами. Однак перші два платежі позивач здійснив за цінами згідно умов поставки FOB, а не CIF. Це пояснюється тим, що 12 морських контейнерів були частиною більшої партії керамічної плитки обсягом 36 контейнерів. Оскільки дві третини цієї обумовленої партії поставлялась за іншими умовами FOB позивач та продавець домовилися, що оплата товару і в цьому випадку здійснюватиметься за цінами за одиницю товару згідно умов FOB. Якщо порівнювати у прайс-листі продавця ціни на 1 м2 керамічної плитки згідно умов FOB з цінами на аналогічну позицію, але згідно умов CIF, то видно, що ціна згідно умов FOB є меншою. Відтак, у кожному випадку, коли позивач платив продавцю за цінами згідно умов FOB (в той час як поставка товару насправді здійснювалась на умовах CIF) створювалась недостача, яку позивач перекрив третім SWIFT платежем, який проведено 30.01.2023.

Суд встановив, що у період з 13.01.2023 по 23.01.2023, на виконання вищезгаданого договору купівлі-продажу, ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» задекларувало перевезення через митний кордон України 14 вантажних транспортних засобів, заповнених керамічною плиткою різних видів під торговельною маркою «Raviraj».

З приводу кожної із таких поставок у період від 21.01.2023 по 26.01.2023 Митницею було прийнято 14 рішень про коригування митної вартості товарів: UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

Керамічна плитка, що є предметом оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, перевозилась, зокрема, у 12 морських контейнерах. Перевезення цих контейнерів було оформлено двома коносаментами: MEDUO 2608018 та MEDUO 2608091. До кожного коносаменту було долучено по 2 комерційних інвойси та по 6 проформ-інвойсів. У подальшому, позивач залучав двох перевізників, які займалися перевантаженням товару та його транспортуванням до пункту митного контролю.

Рішення про коригування в межах коносаменту MEDUO 2608018:

1. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023.

19.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA89U4.

Митна вартість товару: 8767,85 доларів США або 320627,83 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,42 доларів США або 272561,13 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 19.01.2023, частково відповідає змісту проформи-інвойсу RPL/PI/050Q/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00176 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313368.

23.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надав видаткові накладні; банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на Контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900033/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2023/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000240.

2. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023.

19.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA93U4, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ROMAN SATUARIO (POLISHED) 1126,08 м2».

Митна вартість товару: 9716,36 доларів США або 355313,67 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8411,82 доларів США або 307608,48 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47705,19 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 19.01.2023, частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052S/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00179 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313369.

19.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42 344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900034/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000243.

3. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023.

20.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA44U6, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: NUBE ONYX (POLISHED) 979.2 м2; MONTANA CEMENTO DARK (POLISHED) 172.8 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 20.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050P/22-2 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00180 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313367.

20.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900036/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000246.

4. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023.

18.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA64U8, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ANTIQUE ONYX (POLISHED) 806.4 м2; KALOS BIANCO (POLISHED) 345.6 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 18.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050М/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00157 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313364.

23.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

24.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900041/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000276.

5. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023.

20.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA37U9, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: KALOS BIANCO (POLISHED) 576 м2; MARBLE GREY (POLISHED) 345.6 м2; MARMOL GRIS (POLISHED) 230.4 м2».

Митна вартість товару: 8667,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7354,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 20.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050N/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00177 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313365.

23.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

24.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900042/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000279.

6. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023.

23.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA42U1, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: NUBE ONYX (POLISHED) 1152 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 23.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050О/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00181 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313366.

23.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

26.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900047/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000304.

7. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023.

23.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA55U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: KALOS BIANCO (POLISHED) 172.8 м2; MARMOL GRIS (POLISHED) 172.8 м2; NUBE ONYX (POLISHED) 172.8 м2; MONTANA CEMENTO DARK (POLISHED) 172.8 м2; PAZAR BEIGE (POLISHED) 172.8 м2; ROMAN SATUARIO (POLISHED) 195.84 м2».

Митна вартість товару: 8332,30 доларів США або 304700,43 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7053,02 доларів США або 257917,07 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 46781,36 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 23.01.2023 частково відповідає змісту проформам-інвойсам від 21.09.2022: №RPL/PI/050M/22-23, №RPL/PI/050N/22-23, №RPL/PI/050O/22-23, №RPL/PI/050P/22-23, №RPL/PI/050Q/22-23 та №RPL/PI/052S/22-23.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00178 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313370.

23.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

25.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900044/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000296.

Рішення про коригування в межах коносаменту MEDUO 2608091:

8. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023.

13.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA63U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: COSMOS NATURAL (POLISHED) 648 м2; ITALIAN GRY (POLISHED) 345.6 м2; MARSEILLE CHOCO (HIGH GLOSS) 86.4 м2».

Митна вартість товару: 9562,70 доларів США або 349694,54 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8251,20 доларів США або 301734,83 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 13.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052M/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00104 від 11.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313154.

13.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900030/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000227.

9. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA14U6, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MEXICO GREY (POLISHED) 648 м2; HAWANA BLUE (POLISHED) 432 м2».

Митна вартість товару: 9454,70 доларів США або 345745,13 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8143,20 доларів США або 297785,42 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052N/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00107 від 12.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313359.

16.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900032/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000230.

10. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA32U7, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MICRO TERRAZO (MATT) 391.68 м2; TEZZO CHIPS LIGHT (MATT) 391.68 м2; TEZZO CHIPS DARK (MATT) 342.72 м2».

Митна вартість товару: 9712,10 доларів США або 355157,94 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8411,82 доларів США або 307608,48 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47549,46 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052R/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00137 від 18.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313362.

16.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900037/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000252.

11. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA96U8, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 1080 м2».

Митна вартість товару: 10804,70 доларів США або 395112,74 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 9493,20 доларів США або 347153,03 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052Е/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00136 від 13.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313361.

16.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900038/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000254.

12. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA21U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 1080 м2.

Митна вартість товару: 10804,70 доларів США або 395112,74 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 9493,20 доларів США або 347153,03 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052F/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00109 від 12.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313356.

16.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900039/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000259.

13. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA23U1, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ARONA STATUARIO (POLISHED) 1080 м2».

Митна вартість товару: 9454,70 доларів США або 345745,13 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8143,20 доларів США або 297785,42 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052D/22-23 від 21.09.2022.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00108 від 12.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313358.

20.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900040/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000260.

14. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023.

16.01.2023 позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA90U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MARSEILLE CHOCO (HIGH GLOSS) 43.2 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 129.6 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; ARONA STATUARIO (POLISHED) 172.8 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; TEZZO CHIPS DARK (MATT) 48.96 м2; MONALISA GRIS (POLISHED) 97.92 м2; ROMAN SATUARIO (POLISHED) 48.96 м2».

Митна вартість товару: 10139,64 доларів США або 370792,56 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8841,48 доларів США або 323320,55 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47472,01 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 частково відповідає змісту проформам-інвойсам від 21.09.2022: №RPL/PI/052M/22-23, №RPL/PI/052N/22-23, №RPL/PI/052D/22-23, №RPL/PI/052E/22-23, №RPL/PI/052F/22-23 та №RPL/PI/052R/22-23.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00135 від 13.01.2023 від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313363.

16.01.2023 Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900031/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000228.

Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 Митним кодексом України (далі МК України) розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №809/946/17.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст.57 МК України).

Згідно ч.ч.1, 2, та 4 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. У п.2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в ст.53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, які свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Поряд з цим єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі позивач визначив митну вартість товарів на підставі додавання фактурної вартості товару та вартості транспортування товару.

Як уже зазначалось судом вище, поставка керамічної плитки здійснювалася за торговою формулою CIF Одеса згідно Incoterms 2010 у 2 етапи: морське та наземне перевезення.

Морське перевезення задокументоване на підставі 2 коносаментів. Кожен коносамент обумовлював транспортування 6 морських контейнерів. До кожного коносаменту було долучено по 2 комерційних інвойси, які згадували 6 проформ-інвойсів. Одночасно з цим, кожна проформа-інвойс обумовлювала зміст одного морського контейнеру.

Питаннями щодо морського перевезення займався продавець, Компанія «RAVIRAJ PLASTICS PVT. LTD.», яка здійснює свою діяльність у Республіці Індія, та яка є виробником поставленої керамічної плитки.

Оскільки у 2022 поставку до порту м.Одеси здійснити було неможливо, сторони погодили (в проформах-інвойсах) інший порт призначення у м.Копер, Словенія, що допускалось положеннями договору купівлі-продажу. Після прибуття 12 морських контейнерів до порту Копер у Словенії подальшим транспортуванням товару займався позивач. Для цього він залучив двох перевізників: ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС».

Перший перевізник, ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», організовував перевантаження вмісту морських контейнерів до логістичного складу у м.Декань, Словенія, неподалік порту Копер, на підставі укладеного з ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» договору про транспортно-експедиторське обслуговування №16-06 від 16.06.2020. На підтвердження виконання послуг ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» надало два рахунки-фактури, відносно кожного із коносаменту.

Другий перевізник, ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», здійснював перевезення від логістичного складу у м.Декань до складу в с.Пасіки-Зубрицькі на підставі укладеного з ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» договору на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів №2012-1 від 20.12.2022. Відображені у митній декларації транспортні витрати складались із витрат на перевезення та перепакування товару від порту до логістичного складу та фіксованим розміром оплати за подальше транспортування від логістичного складу до пункту митного оформлення.

Щодо фактурної вартості товарів, то морський контейнер вміщує в собі більшу вагу вантажу, аніж її можливо помістити в одну вантажівку. Саме тому вміст 6 контейнерів в межах одного коносаменту перевантажувався у логістичному складі у 7 вантажних автомобілів. Певна кількість упаковок керамічної плитки кожного із контейнерів, яку не можна було вмістити в один причіп, завантажувалася до іншого сьомого. Таким чином, останній вантажний автомобіль містив у собі залишки кожного із 6 контейнерів. У зв`язку із цим, продавцем було сформовано та надано 14 специфікацій, які відображали вміст кожного автомобіля та наводили інформацію, з якого саме контейнеру керамічну плитку було перевантажено.

Таким чином, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, опис товару в кожній митній декларації лише частково відповідав змісту конкретної проформи-інвойсу. Втім, фактурна вартість товару за усіма 7 митними деклараціями дорівнює сумі фактурних вартостей за 6 проформами-інвойсами та за 2 комерціними інвойсами в межах 1 коносаменту. Аналогічно і щодо другого коносаменту.

Матеріалами справи підтверджено, що фактурна вартість усієї партії товару (за 12 морськими контейнерами) становила 113509,32 доларів США (а саме: 52732,02 доларів США в межах коносаменту MEDUO 2608018 та 60777,30 доларів США в межах коносаменту MEDUO 2608091). Така вартість підтверджується наявними у матеріалах справи комерційними інвойсами, проформами-інвойсами, специфікаціями, а також сумами фактурних вартостей за 14 митними деклараціями.

Між тим, у договорі купівлі-продажу було обумовлено формулу оплати товару: «25%/75%» з можливістю її зміни. У подальшому, сторони запровадили іншу формулу: «15%/85%». Ця оплата здійснювалась за цінами торгової формули FOB, а не CIF.

Таким чином, кожного разу за оплатою 15% та 85% вартості товару (відносно необхідних 12 контейнерів) створювалась недостача оплати, яку сторони погодилися компенсувати окремою третьою оплатою.

Судом також встановлено, що SWIFT-1 стосувався передоплати у розмірі 15% за усі 36 контейнерів товару (тобто, інформація у SWIFT-1 від 17.10.2022 стосувалася спірних рішень про коригування митної вартості товарів лише в окремій частині на суму 14234,84 доларів США). Решта SWIFT-2 та SWIFT-3 стосувалися лише товару, який і є предметом 14 оскаржуваних рішень. Загальна вартість цих SWIFTів, з урахуванням вказаних обставин, становить 113509,32 доларів США.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Натомість в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

З приводу покликання апелянта на те, що умови договору купівлі-продажу (Контракту) містять обмеження щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, а відтак, у силу приписів ч.1 ст.58 МК України, основний метод визначення митної вартості товару не застосовується, то суд такі не враховує, адже ексклюзивні права ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» не впливають на ціну товару відповідно до укладених договорів і не мають цифрової складової в ціні товару та, як наслідок, не потребують документального підтвердження. У спірному випадку, право ексклюзивного дистриб`ютора обмежує лише коло реалізації продукції, однак жодним чином не обмежує право позивача самостійно встановлювати ціну на керамічну плитку. Більше того, жодне положення договору купівлі-продажу не забороняє позивачу реалізувати товар кінцевому споживачу.

Стосовно аргументів відповідача про те, що укладені між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» і ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» договори містять положення, згідно яких вартість послуг встановлюються за згодою сторін у заявках, однак такі у позивача відсутні, суд враховує таке.

Так, згідно укладеного між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» договору передбачено, що виконані послуги регламентуються, зокрема, рахунком експедитора. Плата експедиторові зазначається у додатку до договору. Такий додаток може мати вигляд, в т.ч., рахунку експедитора (п.п.4.1.6-4.1.7 договору від 16.06.2020 №16-06).

Відповідно до п.3.1 договору між позивачем та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», замовник перераховує на рахунок перевізника повну вартість перевезення протягом 10-ти банківських днів з моменту, зокрема, оформлення рахунку на оплату.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що документом, який підтверджує ціну наданих послуг, є рахунок експедитора або перевізника відповідно. Саме на підставі цих рахунків, а не заявок, виникає обов`язок сплатити надані послуги.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач надавав до митного оформлення рахунки-фактури та рахунки за виконання транспортних послуг, що не суперечить умовам договорів.

Щодо аргументів апелянта про те, що усі надані до митного оформлення комерційні інвойси датовані 05.12.2022 та містять посилання на коносаменти, які видані на 11 днів пізніше 16.12.2022, то такі не заслуговують на увагу, оскільки коносамент взагалі не є документом, на підставі якого визначається митна вартість товару в силу приписів ст.53 МК України. Він є документом, який обумовлює морське перевезення, у ньому не зазначаються ані фактурна вартість товару, ані вартість самого морського перевезення.

Більше того, згідно наявних у матеріалах справи роздруківок з офіційного веб-сайту компанії морського перевізника «Mediterranean shipping company S.A.» (https://www.msc.com/), датою розрахунку ціни за коносаментом (Price Calculation Date) є 06.12.2022.

Щодо перевищення строку між першим платежем та поставкою товару, то суд першої інстанції підставно врахував, що таке прострочення, навіть якщо воно і було, жодним чином не вплинуло на фактурну вартість товару. Такі прострочення можуть впливати виключно на відносини між сторонами за договором та створювати для однієї з них право стягувати збитки, неустойку тощо, що в матеріалах справи відсутнє.

Аналогічно, зауваження відповідача щодо CMR та експортної декларації не є підставними, оскільки CMR не вважається документом, згідно якого визначається митна вартість товару, а експортна декларація є додатковим необов`язковим документом, який декларант може подати у разі сумнівів щодо інших документів.

Стосовно тверджень митного органу про те, що надані позивачем документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, то такі, є безпідставними, адже позивач надав митниці повний пакет документів на підтвердження достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, натомість відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Варто також зауважити, що своїм повідомленням митний орган витребував у позивача навіть ті документи, які вже були подані ним до митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості декларованого товару (рахунок-фактуру (інвойс), банківські платіжні документи, транспорті (перевізні) документи).

Стосовно доводів відповідача про те, що ним проводилися консультації із декларантом з метою визначення основи вартості товару, то такі є безпідставними, оскільки формальне посилання відповідача в оспорюваних рішеннях на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Як зазначено вище, відповідач не конкретизував документи, які слід подати декларантом для підтвердження задекларованої митної вартості керамічної плитки, що ставить під сумнів проведення таких консультацій в усній формі взагалі.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 у справі №809/257/17.

Щодо застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару, колегія суддів зазначає наступне.

Письмове рішення митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованих товарів обґрунтовано митним органом з посиланням на митну декларацію МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022. В наведеній декларації митна вартість товару визначалась за 6 (резервним методом) та за інших умов поставки. При цьому, відповідач не пояснив: чому як джерело інформації ним обрано саме цю митну декларацію; чому не обрано митні декларації, у яких здійснювалося митне оформлення за ціною договору (зокрема, чи були оформлені митницями України інші митниці декларації з таким кодом товару згідно УКТЗЕД та описом товару).

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо суперечать вищезазначеним положенням законодавства та є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості.

Крім того, відповідачем не доведено неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

В даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо ухвалення додаткового рішення та стягнення з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14000 гривень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: копію договору №516 від 26.01.2023 про надання правової допомоги та представництво інтересів від 27.03.2023, ордер серії ВС №1097800, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт про гадання правової допомоги №01 згідно договору про надання правової допомоги №516 від 26.01.2023, рахунки на оплату №№1, 2 від 15.08.2023 та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №769 від 15.08.2023.

Правова допомога адвоката позивачу, відповідно до акта про надання правової допомоги, складається з: підготовки, написання і подачі додаткових пояснень декларанта від 06.04.2023 10000,00 грн; підготовки, написання і подачі позовної заяви від 07.06.2023 17000,00 грн; підготовки, написання і подачі відповіді на відзив від 12.07.2023 9000,00 грн. Загальна вартість послуг адвоката з правової допомоги, наданих клієнту, складає 36000,00 грн.

Колегія суддів враховує, що за вимогами процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Аналізуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних; обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно проаналізовано долучені документи про надання правової допомоги та надано їм правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту наданих послуг слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі по 14000 грн. Протилежного обґрунтовано не наведено відповідачем, а лише задекларовано про необхідність відмовити в цілому.

Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Львівської митниці залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року та додаткове рішення від 06 вересня 2023 року у справі 380/12969/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 18.12.2023.