Справа № 604/36/23
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 Справа №604/36/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6351131 від 31.12.2022, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

На думку позивача, вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії поліцейського при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права, оскільки 31.12.2022 транспортним засобом марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не керував, правил дорожнього руху не порушував, у поліцейського інспектора УПП в Тернопільській області, не було жодних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП.

20.02.2023 представником відповідача Климчук О. до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому викладено заперечення щодо вимог позивача та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що ОСОБА_1 31.12.2022 о 03 год. 29 хв. керував автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Підволочиськ, по вул. Д.Галицького, 67, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач в адміністративному позові стверджує, що він, начебто не керував транспортним засобом під час вищевказаної події. Вказане твердження позивача є неправдивим та таким, яке спрямоване на уникнення останнього від адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається із матеріалів відеофіксації з нагрудної камери працівників поліції, позивачем на місці розгляду адміністративної справи не заперечувався факт керування жодним чином, а навпаки, після вимоги поліцейського позивач шукав посвідчення водія в застосунку «Дія». Крім того, позивач підтверджував факт керування, що зафіксовано відеозаписом, а саме останній стверджував, що керував з документами. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова є законною та не підлягає скасуванню, оскільки ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, чітко передбачено, що особа повинна мати при собі та пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, що позивачем було порушено, що підтверджується матеріалами справи та самим позивачем в адміністративному позові. В обґрунтування відзиву представник відповідача просила врахувати положення ст.19 Конституції України, ст.ст.222, 258 КУпАП, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», пункти 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про національну поліцію" та рішення Європейського суду з прав людини. Також, на підтвердження наведених у відзиві доводів, представник відповідача долучила до відзиву диск з відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції та автомобільного реєстратора.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Предстанвиком позивача подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.12.2022 інспектором УПП в Тернопільській області Пришляк Т.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6351131, згідно з якою ОСОБА_1 31.12.2022 о 03 год. 29 хв. керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Підволочиськ, по вул. Д.Галицького, 67, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАПта на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, згідно п.2.4 а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій зобов`язаний пред`явити документи, перелічені у п.2.1 цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як видно, обставини, викладені у позовній заяві ОСОБА_1 , зводяться тільки до того, що він не керував транспортним засобом, Правил дорожнього руху не порушував, а тому у поліцейського не було жодних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Поряд з цим, вказані доводи позивача спростовуються даними, які містяться в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №500/475/23, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та перебуває в загальному доступі (предметом оскарження якої було рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2023, яке було надане представником позивача на підтвердження своїх доводів, щодо незаконності винесеної постанови інспектором поліції), згідно якої суд встанови наступні обставини справи:

«Відповідно до об`єктивних обставин справи 31.12.2022 о 04:40 до ВП №5 (м. Підволочиськ) через лінію 102 надійшло повідомлення від наряду УПП Юпітер 202 в складі інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УГГП в Тернопільській області ДПП НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НПУ молодшого лейтенанта поліції Гавриленка Івана Юрійовича про те, що 31.12.2022 о 03:29 в період комендантської години по вул. Данила Галицького, що у смт. Підволочиськ Тернопільської області ними було зупинено автомобіль марки ВМW Х5 р.н. НОМЕР_1 під керуванням слідчого СВ ВП №5 (м. Підволочиськ) капітана поліції Мудрого Юрія Івановича, який в поза робочий час, без табельної вогнепальної зброї на власному автомобілі направлявся до свого місця проживання.

Дане повідомлення зареєстроване в ІКС ІПНП (журналі ЄО) ВП № 5 (м. Підволочиськ) за №3835 від 31.12.2022.

В ході спілкування працівників УПП в Тернопільській області ДПП НПУ з капітаном поліції ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. З цієї причини йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Drager Аlkotest). На вказану пропозицію капітан поліції ОСОБА_1 відмовився, пройти огляд на визначення степені алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі. Окрім цього було встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія.

Враховуючи вищенаведене працівниками УПП відносно капітана поліції ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД 338315 від 31.12.2022 за ч.1 ст.130 КУпАП (відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння п.2.5 ПДР) та винесено постанову серії ЕАР №6351131 від 31.12.2022 за ч.1 ст.126 КУпАП (керування ТЗ без посвідчення водія п.2.1 ПДР) про накладення 425 грн. штрафу.

Опитаний в ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що вищевказані адміністративні матеріали складені на нього безпідставно, так як 31.12.2022 за кермом його автомобіля ВМW Х5 р.н. НОМЕР_1 був гр. ОСОБА_3 . Окрім цього капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що не пам`ятає чи пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що з вимогами наказу ГУНП, НПУ, МВС щодо недопущення надзвичайних подій, а зокрема вимог наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисциплінами та дотримання законності в діяльності поліції» від 19.07.2022 № 507 ознайомлений.

Аналізом відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля УПП встановлено, що за кермом автомобіля ВМW Х5 р.н. НОМЕР_1 перебував саме капітан поліції ОСОБА_1 (відео IGM_5574) та автомобіль здійснював рух.

Згідно відеозапису ехроrt-bl uah.mp4 прослідковується факт повідомлення позивачем поліцейським про відсутність у нього посвідчення водія біля себе. На цьому відеозаписі прослідковується факт прохання позивача підвезти йому на місце події відсутні документи. Також, прослідковується факт відмови позивача від продування пристрою газоаналізатора Drager та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.»

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, суд вважає, що його провина у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є доведеною та підтверджується обставинами встановленими в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №500/475/23.

Суд вважає, що відповідачем представлено достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки 31.12.2022 о 03 год. 29 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Підволочиськ, по вул. Д.Галицького, 67, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.3 ст.122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Таким чином, заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч.1 ст.8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Приймаючи рішення суд враховує, що визначений правовою нормою ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позову без задоволення.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, а саме судовий збір йому не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 122, 247, 251, 252 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Постанову інспектора УПП в Тернопільській області Пришляк Т.В. про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6351131 від 31.12.2022 залишити без змін.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6351131 від 31.12.2022 - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: вул.Федора Ернеста, 3, м.Київ, .

СуддяВ. Л. Дзюбич