Справа № 380/3893/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3893/23 пров. № А/857/18554/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В. та Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львів апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року, прийняте суддею Костецьким Н.В. в м. Львів, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 380/3893/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 39 від 01.02.2023 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.

11 вересня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 39 від 01.02.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір в сумі 536,80 грн.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на пенсію державного службовця. Однак, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки позивачка не подала довідку про розмір заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108. та задовольнити цю вимогу.

Позивачка в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не врахував постанову Верховного Суду від 16.05.2022 року в справі № 399/473/17, де суд дійшов висновку про те, що, оскільки у листі-довідці Управління соціального захисту Львівської міської ради вказано розмір посадового окладу та надбавку за ранг за посадою, з якої позивач має намір йти на пенсію, то є підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію з урахуванням інформації вказаної у листі довідці.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 30.01.2023 року позивачка звернулася до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про переведення її на інший вид пенсійного забезпечення, а саме на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Зазначена заява, за принципом екстериторіальності, розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

01.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення № 39, на підставі якого відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд встановив, що позивачка оскаржила рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.

Таким чином, апеляційний суд надає оцінку рішенню суду першої інстанції лише в частині висновків суду про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

Висновки суду про право позивачки на пенсію державного службовця відповідач не заперечив, оскільки не подав з цього приводу апеляційну скаргу, а тому апеляційний не переглядає рішення суду в цій частині.

Отже, що стосується позовної вимоги про призначення і виплату пенсії, виходячи із 60 відсотків заробітку, що зазначений у листі-довідці, то суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622, заробітна плата для обчислення пенсії, відповідно до Закону № 889-VІІІ, визначається довідками про заробітну плату, форми яких затверджені постановами правління Пенсійного фонду України (далі ПФУ) і які видаються особі установою за останнім місцем роботи.

За змістом пункту 4 Постанови № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Визначаючи спосіб захисту порушених прав особи, яка має право на пенсію державного службовця, Велика Палата Верховного Суду, при ухваленні постанови від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18 (провадження № 11-555заі18), вказала на необхідність зобов`язання відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про заробітну плату.

Крім цього, згідно з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25 жовтня 2021 року у справі № 127/8787/17 та від 16 травня 2022 року у справі №399/473/17, відсутність, в цьому випадку, саме довідки про заробітну плату за останньою займаною посадою, за наявності об`єктивної можливості визначити розмір пенсії, на яку позивачка має право, не може бути підставою для відмови у задоволенні її заяви про призначення пенсії за віком як державному службовцю.

Як видно із листа-довідки Управління соціального захисту Львівської міської ради, оскільки, станом на 14.01.2022 року, втратили чинність відповідні норми законодавства щодо необхідності видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії, такий має інформацію про посадовий оклад позивачки та інші складові заробітної плати за останньою перед звільненням посадою.

Зважаючи на те, що право позивачки на призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» сторонами не оспорюється, то апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачці пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням заробітної плати, що вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Львівської міської ради від 27.02.2023 року № 2603-вих-108.

При цьому, з метою ефективного захисту порушеного права, апеляційний суд, на підставі статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати призначити позивачці пенсію Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як орган, який за принципом екстериторіальності, вирішує питання про призначення позивачці пенсії.

Що стосується обчислення позивачці пенсії в розмірі 60 відсотків заробітку від вказаного у листі-довідці Управління соціального захисту Львівської міської ради від 27.02.2023 року № 2603-вих-108, то апеляційний суд вважає відповідну позовну вимогу передчасною, оскільки відповідач ще не вирішив питання про призначення позивачці пенсії на виконання цього рішення, а отже не допустив протиправних дій щодо обчислення пенсії позивачки у конкретних відсотках від заробітної плати.

Тому позовну вимогу про зобов`язання відповідача обчислити пенсію позивачки у певному відсоткову значенні необхідно залишити без задоволення.

Підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що позовну вимогу позивачки про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108 необхідно задовольнити частково.

Так, на переконання апеляційного суду, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з 30.01.2023 року, з урахуванням заробітної плати за грудень 2022 року, яка вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вирішивши питання про право, не вирішив питання про спосіб його реалізації. Також суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги інформацію вказану у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108, оскільки правові норми, які визначають форму довідки для призначення пенсії за віком, згідно із Законом України «Про державну службу», на час звернення позивачки за призначенням пенсії, втратили чинність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення, в частині відмови в задоволенні позову, з порушенням норм матеріального права, а тому його необхідно скасувати в цій частині та прийняти постанову, якою позовну вимогу у задоволення якої відмовив суд, задовольнити частково.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги такими, що частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити частково.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 рок у справі № 380/3893/23, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108. скасувати та прийняти постанову, якою цю позовну вимогу задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з 30.01.2023 року, з урахуванням заробітної плати за грудень 2022 року, яка вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.

Відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 60 відсотків заробітної плати, яка вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 18.12.2023 року