Справа № 308/14096/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 308/14096/23 пров. № А/857/18492/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2023 року про повернення позовної заяви (суддя Данко В.Й., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №308/14096/23 за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції,

про скасування постанови,

встановив:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову відповідача серії ЗАВ №02729598 від 08.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. відносно ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку відсутністю власного письмового підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Встановлено позивачу семиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у сумі 536,80 грн, а також письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вказаної ухвали суду від позивача 14.09.2023 до суду надійшла заява про виконання вимог ухвали суду, у якій позивач вказав, що як інвалід 3 групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, у відповідності до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Крім того зазначив письмово про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліку позовної заяви.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 18.09.2023 про повернення позовної заяви не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною і такою, що винесена з невірним тлумаченням та застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 22.08.2023 у встановлений судом 7 денний строк позивачем подано заяву про виконання вимог цієї ухвали, зокрема, надано заяву про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також вказано, що на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Вважає, що суд першої інстанції невірно тлумачить норми матеріального права, згідно з якими позивач звільнений від сплати судового збору.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 18.09.2023, справу направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вважаючи, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, залишивши в силі оскаржену позивачем ухвалу суду.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті, зокрема, шляхом встановлення обов`язку додання до позовної заяви документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 160 КАС України встановлено вимоги до оформлення позовної заяви, а статтею 161 цього Кодексу додання документів до позовної заяви, зокрема, документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина третя).

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, у якому оскаржує постанову відповідача серії ЗАВ №02729598 від 08.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн..

До позовної заяви позивач приєднав копію посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого пред`явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 4).

Колегія суддів, виходить з наступного.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону №3574-VI).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 23 статті 13 цього ж Закону, особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 (справа №800/203/17) Суд дійшов такого правового висновку:

«Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

За статтею 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 23 статті 13 цього ж Закону, особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач додав до позовної заяви копію посвідчення інваліда ІІІ групи, що дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни, тому відповідно до вищезазначених правових норм він звільнений від сплати судового збору.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 02 липня 2020 року (справа №620/2075/19), в ухвалі 19 серпня 2019 року (справа №520/2047/19) та постанові від 20 травня 2020 року (справа №640/14679/19), від 07 лютого 2022 року (справа №560/8097/20), і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначених правових висновків.

Таким чином позивач у цій справі звільнений від сплати судового збору.

В такій ситуації являються необґрунтованими і передчасними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції від 18.09.2023 як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2023 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №308/14096/23 за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції про скасування постанови скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль