Справа № 400/5762/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 р. № 400/5762/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., при секретарі судового засідання Куц О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вул. Ольшанців, 66/4, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:Міністерство оборони України, просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки АДРЕСА_2 , ,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

За участю:

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача Киричука Володимира Васильовича,

представниці Міністерства оборони України Тищенко Марини Сергіївни,

представника Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Голубашенка Тараса Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Міністерства оборони України про:

визнання протиправною бездіяльність Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нездійснення виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат позивачці після її смерті її чоловіка, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язання Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та здійснити виплату позивачці одноразову грошову допомогу та компенсаційні виплати після смерті її чоловіка, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Миколаївський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протиправно відмовив їй у виплаті одноразової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, військовослужбовця Збройних Сил України, зіславшись на те, що він на момент смерті перебував у алкогольному сп`янінні. На переконання позивачки сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї. У такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).

01.06.2023 представниця позивачки подала до суду позовну заяву в новій редакції, в якій відповідачем зазначено лише Миколаївський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач), а також просила суд:

визнати протиправним рішення відповідача від 18.03.2023 № 1094 про відмову у здійснені виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат позивачці після смерті її чоловіка, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати відповідача нарахувати та здійснити виплату позивачці одноразову грошову допомогу та компенсаційні виплати після смерті її чоловіка, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52-61).

У відзиві на позовну заяву від 16.08.2023 № 1900 (а.с. 137-142) відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Відзив аргументовано тим, що одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 грн виплачується отримувачам на підставі рішення Міністерства оборони України. Водночас відповідач не має повноважень щодо нарахування та виплати такої допомоги. За такого позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу є такою, яка заявлена до неналежного відповідача.

У поясненнях від 27.07.2023 Миколаївський обласний територіальний цент комплектування та соціальної підтримки заперечив проти позову і просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Третя особа стверджує, що позивачка не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, військовослужбовця Збройний Сил України, оскільки згідно з висновком судово-медичної експертизи на момент смерті він знаходився у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 113-114).

16.08.2023 Міністерство оборони України подало пояснення (а.с. 129-133), в яких просило відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, умотивуваши свою позицію тим, що смерть чоловіка позивачки була наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно із законодавством призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо смерть є наслідком вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення.

У встановлений судом строк позивачка правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

22.05.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачці десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/5762/23, а також позовної заяви, оформленої відповідно до статей 160, 161 КАС України з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали (зокрема, зазначити зміст позовних вимог до всіх відповідачів) (а.с. 39-41).

01.06.2023 представниця позивачки подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 47), до якої додала позовну заяву в новій редакції, в якій відповідачем зазначено лише Миколаївський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (а.с. 52-61), і клопотання про поновлення строків на оскарження (а.с. 48-49).

05.06.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про поновлення позивачці пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, відкриття провадження в адміністративній справі за цим позовом та проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 62-66).

Крім цього, вищевказаною ухвалою від 05.06.2023 суд витребував у відповідача і КЗ«ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» ДОР докази, які ними були подані до суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України і Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (а.с. 98-101).

10.08.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про перехід до розгляду справи № 400/5762/23 за правилами загального провадження та про призначення підготовчого засідання на 05.09.2023 (а.с. 119-121).

За підсумками підготовчого засідання, яке відбулось 05.09.2023, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 (а.с. 163-167) запропоновано сторонам справи подати до суду пропозиції щодо обраного експерта або експертної установи, а учасникам справи питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта.

Заслухавши учасників справи у підготовчому засіданні, яке відбулось 19.09.2023, Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про призначення у справі № 400/5762/23 судово-медичної експертизи, проведення якої доручив КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» ДОР», та про зупинення провадження у справі № 400/5762/23 до закінчення судово-медичної експертизи та надходження її висновку до суду (а.с. 185-189).

24.11.2023 через канцелярію суду надійшов від КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» ДОР» висновок експерта № 4083/4274-Е (а.с.206-230).

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 (а.с. 231-232) поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.12.2023.

12.12.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначив судовий розгляд справи по суті у судовому засіданні на 19.12.2023 (протокол судового засідання в режимі конференції від 12.12.2023 № 2253891).

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 10.08.2019 Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3 і позивачка зареєстрували шлюб 10.08.2019 (а.с. 16).

Згідно з довідки про склад сім`ї № 272, виданої 13.09.2022 Козирським старостинським округом № 2 Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, до складу сім`ї позивачки входили ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (донька) і ОСОБА_5 (донька) (а.с. 17).

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 наказа начальника Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з основної діяльності) від 26.05.2022 № 126 «Про призов на військову службу за мобілізацією» ОСОБА_3 призвано для проходження військової служби за мобілізацією з 26.05.2022 (а.с. 21).

З 26.05.2022 чоловіка позивачки зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (підпункт 2.9 пункту 2 наказа командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.05.2022 № 295 (а.с. 74).

У період з 24.05.2022 по 08.08.2022 він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 888, виданої 02.02.2023 військовою частиною НОМЕР_2 (а.с. 76).

Згідно з рапорта заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 від 10.08.2022, 08.08.2022 під час ворожого танкового та мінометного обстрілу чоловік позивачки отримав поранення несумісне з життям (а.с. 81).

За фактом його загибелі наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.08.2022 № 397 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування.

В Акті службового розслідування (а.с. 87-89) зазначено, що 08.08.2022 під час несення служби після ворожого обстрілу з танку чоловік позивачки був виявлений без ознак життя у бліндажу під завалами, який був завалений внаслідок вибуху під час потрапляння ворожого артилерійського снаряду. Силами медичної служби вдалося евакуювати його тіло до моргу. Посилаючись на висновок експерта КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» ДОР від 11.08.2022 № 4083, комісія з проведення службового розслідування прийшла до висновку, що смерть чоловіка позивачки наступила від механічної асфікції, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихуванні сторонніх тіл (їжі) на тлі алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 наказа командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» (а.с. 90-91) смерть чоловіка позивачки 08.08.2022 вважається такою, що настала внаслідок механічної асфікції, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихуванні сторонніх тіл (їжі) на тлі алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновком експерта від 10.08.2022 № 24083/2192-Е (а.с. 94-96) смерть потерпілого наступила внаслідок асфіксії, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихуванні сторонніх тіл (їжі) на тлі алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними проведеної судово-медичної експертизи трупу.

У висновку експерта від 17.10.2023 № 4083/427-Е (а.с. 207-211) вказано, що причиною смерті потерпілого є механічна асфіксія, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихувані сторонніх тіл (їжі) на тлі алкогольного сп`яніння. Крім цього, у висновку зазначено, що зазвичай, аспірація блювотних мас виникає внаслідок інтоксикації алкоголем. Будь-яких об`єктивних даних про дію зовнішніх факторів при судово-медичній експертизі трупу не встановлено.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.01.2023 № 17 чоловіка позивачки у зв`язку зі смертю виключено з 09.08.2022 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В абзаці другому пункту 8 цього наказа зазначено, що смерть настала під час проходження військової служби, але не пов`язана із захистом Батьківщини. (а.с. 77).

Сповіщенням про смерть (загибель) від 14.08.2022 № 223 військова частина НОМЕР_2 повідомила позивачку, що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в зоні бойових дій від механічної асфікції стороннього тіла (їжа) у дихальних шляхах, вдихання та заковтування їжі, яке спричинило закупорення дихальних шляхів в зоні проведення Операції об`єднаних сил (а.с. 22).

11.01.2023 позивачка подала до Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву про нарахування та виплату їй, дружині загиблого (померлого) 08.08.2022 військовослужбовця, одноразову грошову допомогу у розмірі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року (а.с. 50).

Листом від 18.03.2023 № 1094 відповідач повідомив позивачку про те, що її чоловік під час смерті (загибелі) знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 51).

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив їй у виплаті відповідної одноразової грошової допомоги, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом першим статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Отже, дружина і неповнолітні діти мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Відповідно до статті 164 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій, що передбачені статтею 164 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», така одноразова допомога не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 813/4502/17, від 12.11.2020 у справі № 186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 тощо.

Суд встановив, що чоловік позивачки загинув під час несення військової служби після ворожого артилерійського обстрілу бойових позицій, на яких він перебував. Його тіло було виявлено без ознак життя у бліндажі під завалами внаслідок потрапляння туди ворожого снаряду.

Зазначене засвідчується рапортом заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 від 10.08.2022 та Актом службового розслідування (а.с. 87-89), а також підтверджено відповідачем та третіми особами в судовому засіданні 19.12.2023 (протокол судового засідання в режимі конференції від 19.12.2023 № 2282709).

Водночас згідно з висновком експерта від 10.08.2022 № 24083/2192-Е (а.с. 94-96) смерть потерпілого наступила внаслідок асфіксії, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихуванні сторонніх тіл (їжі) на тлі алкогольного сп`яніння.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 (а.с. 185-189) на вирішення судово-медичного експерта (експертів) було поставлено, у тому числі, наступні питання:

чи не могли після вживання їжі виникнути поштовхові викиди вмісту шлунку в дихальні шляхи потерпілого через дію зовнішніх факторів механічної сили внаслідок артилерійського обстрілу позицій, на яких він перебував, зокрема, вибухової хвилі, удару землею або іншими предметами по тілу, засипання землею потерпілого тощо?

чи не могли після вживання їжі відбутися викиди вмісту шлунку в дихальні шляхи потерпілого через гострий стрес, зумовлений артилерійським обстрілом позицій, на яких він перебував?

чи не викликане попадання сторонніх тіл (їжі) в дихальні шляхи через артилерійський обстріл під час вживання їжі потерпілим?

У відповіді на вищенаведені питання у висновку експерта від 17.10.2023 № 4083/427-Е (а.с. 207-211) зазначено:

«Зазвичай, аспірація блювотних мас виникає внаслідок інтоксикації алкоголем. Будь-яких об`єктивних даних про дію зовнішніх факторів при судово-медичній експертизі трупу не встановлено.»

Таким чином, згідно з висновків експертів смерть чоловіка позивачки настала внаслідок асфіксії, яка розвинулась внаслідок закупорки дихальних шляхів при вдихуванні сторонніх тіл (їжі). У цей момент він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас у висновках експертизи ствердно не вказано, що спричинило асфіксію. У висновку експерта від 10.08.2022 № 24083/2192-Е (а.с. 94-96) відмічено, що вона настала на тлі алкогольного сп`яніння, а у висновку від 17.10.2023 № 4083/427-Е (а.с. 207-211) уточнено, що «Зазвичай, аспірація блювотних мас виникає внаслідок інтоксикації алкоголем».

Зі змісту цих висновків експертів слідує, що асфіксію могли спричинити й інші фактори. Тобто безпосередній і однозначний причинно-наслідкового зв`язок між перебуванням ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та його смертю судово-медичними експертизами встановлено не було. Також не заперечено можливість настання асфіксії внаслідок, для прикладу, гострого стресу, зумовленого артилерійським обстрілом.

В цьому випадку суд також врахував, що відповідно до висновку експерта від 10.08.2022 № 24083/2192-Е (а.с. 94-96) при судово-токсилогічному дослідженні крові трупа виявлений етиловий спирт у концентрації, що стосовно до живих осіб може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Тобто матеріалами справи достеменно не підтверджується факт, що асфіксія, а отже і смерть чоловіка позивачки, була спричинена тим, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абзаців першого і другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки ні відповідач, ні треті особи не надали суду достатніх доказів, які свідчили б про те, що асфіксія однозначно була спричинена алкогольним сп`янінням потерпілого, суд прийшов до висновку про необґрунтованість їх тверджень, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується, що чоловік позивачки загинув (помер) внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення (зокрема, передбаченого статтею 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння) або вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

З вищевикладеного слідує, що відсутні підстави, які встановлені статтею 164 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для відмови позивачці у призначені та виплаті їй одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка.

Тобто позивачка, як дружина ОСОБА_3 (а.с. 16), і його неповнолітні діти (у разі їх наявності) мають право на отримання відповідної грошової допомоги.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 162 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній з 24.02.2022 по 29.09.2022, тобто на день загибелі (смерті) чоловіка позивачки) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною дев`ятою статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975), члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі уповноважений орган).

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Силу України в період дії воєнного стану визначений Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39232 (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку № 45).

Згідно з абзацом третім пункту 4.3 Порядку № 45 результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки).

Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 4.4 Порядку № 45 після тримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку № 45 після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення, готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві (пункт 4.8 Порядку № 45).

Таким чином, до повноважень:

відповідача, як районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, належить оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців;

Миколаївського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, як уповноваженого органу, належить опрацювання документів заявників і надсилання їх до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення, а також як органу, який безпосередньо здійснює відповідні виплати;

Міністерства оборони України, як головного розпорядника бюджетних коштів, належить прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання.

Суд встановив, що 11.01.2023 позивачка подала до відповідача заяву про нарахування та виплату їй, дружині загиблого (померлого) 08.08.2022 військовослужбовця, одноразову грошову допомогу у розмірі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року (а.с. 50).

Листом від 18.03.2023 № 1094 відповідач повідомив позивачку про те, що її чоловік під час смерті (загибелі) знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 51).

З наведеного слідує, що лист відповідача від 18.03.2023 № 1094 (а.с. 51) є його відповіддю на звернення позивачки, надане ним у порядку, встановленому статтею 15 Закону України «Про звернення громадян». Відповідач жодного рішення як індивідуального акту щодо відмови позивачці у виплаті одноразової грошової допомоги не приймав і не мав права приймати, оскільки в нього відсутні такі повноваження.

Відтак позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не приймав рішення щодо відмови позивачці у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги, а також тому, що повноваження щодо прийняття рішення про призначення цієї допомоги належить до повноважень Міністерства оборони України.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з абзацом тридцятим пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку № 45).

Вище суд зазначав, що відповідач розглянув заяву позивачки від 11.01.2023 (а.с. 50) про нарахування і виплату їй одноразової грошової допомоги і листом від 18.03.2023 № 1094 повідомив її про те, що вона не має право на цю виплату, бо причинною загибелі (смерті) її чоловіка є вчинення ним адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 51).

Однак, матеріалами справи не підтверджується, що чоловік позивачки загинув (помер) внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення або вчинення ним дій у стані алкогольного, а тому така відмова відповідача є протиправною, а позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смерті) її чоловіка (військовослужбовця Збройних Сил України) в період дії воєнного стану.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом:

визнання протиправною бездіяльність відповідача в неоформленні документів для призначення та виплати позивачці одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, на підставі її заяви від 11.01.2023;

зобов`язання відповідача оформити документи для призначення і виплати позивачці одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_3 , а також подати їх Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 18.05.2023, що міститься в матеріалах справи, підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1073,60 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Ольшанців, 66/4, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050; ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; ), Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_2 ; ), задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в неоформленні документів для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, на підставі її заяви від 11.01.2023.

3. Зобов`язати Миколаївський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_3 ; ) оформити документи для призначення і виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_3 , а також подати їх Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Ольшанців, 66/4, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050; ) судовий збір у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 19 грудня 2023 року