Справа № 200/3086/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року справа №200/3086/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року (повне судове рішення складено 04 вересня 2023 року) у справі № 200/3086/23 (суддя в І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2023 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

- скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу періоди роботи ОСОБА_1 :

- 21.08.1965-22.08.1965 за списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202;

- 02.09.1968-18.05.1970 за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461;

- 31.07.1970-06.08.1970 за списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних 3 видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202;

- 28.09.1970-24.12.1970 за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461;

- 11.08.1972-22.09.1972 як стаж в районах Крайньої Півночі у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1 рік 6 місяців;

- 23.11.1972-17.12.1972 як стаж в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1 рік 6 місяців;

- 25.04.1973-30.06.1975 як стаж в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1 рік 6 місяців;

- 12.10.1982-14.02.1983 як стаж в районах Крайньої Півночі і у Місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1 рік 6 місяців;

- 16.12.1992-28.02.1993 за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461;

- 09.10.2000 за загальним страховим стажем;

- 01.05.2000-02.10.2000 за загальним страховим стажем;

- 28.12.2001-31.12.2001 за загальним страховим стажем;

- 30.01.2005-31.01.2005 за загальним страховим стажем;

- 01.08.2014-30.11.2014 за загальним страховим стажем;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробіток за 60 місяців, виданої ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА» від 27.08.2018 № 1/1-96.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи: 21.08.1965-22.08.1965 за сп.1, пост.202; 02.09.1968-18.05.1970 за сп.2; 31.07.1970-06.08.1970 за сп.1, пост.202; 28.09.1970-24.12.1970 за сп.2; 11.08.1972-22.09.1972 як північний стаж; 23.11.1972-17.12.1972 як північний стаж; 25.04.1973-30.06.1975 як північний стаж; 12.10.1982-14.02.1983 як північний стаж; 16.12.1992-28.02.1993 за сп.2; 09.10.2000 за загальним стажем; 01.05.2000-02.10.2000 за загальним стажем; 28.12.2001-31.12.2001 за загальним стажем; 30.01.2005-31.01.2005 за загальним стажем; 01.08.2014-30.11.2014 за загальним стажем.

Крім того, позивач подав заяву від 30.05.2023 №1135 про перерахунок пенсії та просив врахувати заробіток з 1987 по 1991 роки, зазначивши, що відповідний оригінал довідки про заробітну плату знаходиться у матеріалах пенсійної справи. Рішенням від 07.06.2023 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, не зараховано вказаний стаж як пільговий, та не застосовано довідки про заробіток за 60 місяців, виданої ВАТ Шахта Бутівка «Донецька» від 27.08.2018 №1/1-96.

Вважав рішення протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.08.2018 № 1/1-96, видану ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА».

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 (за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, періодів роботи з 21.08.1965 по 22.08.1965; 31.07.1970 по 06.08.1970; за Списком №2 періодів роботи з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993; до загального страхового стажу періодів роботи - 09.10.2000; з 01.05.2000 по 02.10.2000; з 28.12.2001 по 31.12.2001; з 30.01.2005 по 31.01.2005; з 01.08.2014 по 30.11.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, періоди роботи з 21.08.1965 по 22.08.1965; 31.07.1970 по 06.08.1970; за Списком №2 періоди роботи з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993; до загального страхового стажу періоди роботи - 09.10.2000; з 01.05.2000 по 02.10.2000; з 28.12.2001 по 31.12.2001; з 30.01.2005 по 31.01.2005; з 01.08.2014 по 30.11.2014.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_2 трудова книжка не надавалась. Страховий стаж з 2000 року зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу. За період з 01.05.2000-02.10.2000, 28.12.2001-31.12.2001, 30.01.2005-31.01.2005, 01.08.2014-30.11.2014 - сплата страхових внесків відсутня.

Відповідач зазначає, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 , страхові внески за вищезазначені періоди не сплачувалися, тому відсутні підстави для зарахування періодів 09.10.2000, 01.05.2000-02.10.2000, 28.12.2001-31.12.2001, 30.01.2005-31.01.2005, 01.08.2014-30.11.2014 до страхового стажу.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 30.05.2023 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Заяву позивача від 30.05.2023 про перерахунок пенсії було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.

Як наслідок, Головним управлінням ПФУ в Київській області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 07.06.2023 № 23125/03-16.

Також, не погодившись з цим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що управління розглянуло заяву, надану через вебпортал Пенсійного фонду від 30.05.2023 №1135, ОСОБА_1 про перерахунок пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000, та прийняло рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

В результаті розгляду наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком СП №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії становить 4015,53 грн. Право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє, оскільки до заяви до долучена сканкопія копії довідки про заробіток за 60 місяців, виданої ВАТ Шахта Бутівка «Донецька» від 27.08.2018 №1/1-96, яка не оформлена належним чином (печатка не читається). Дана довідка не підтверджена первинними документами, чим порушено п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до даних паспорта серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

30.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням заробітку з 1987 року по 1991 року, яка була зареєстрована за № 1135.

За принципом екстериторіальності заява позивача була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято Рішення від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії. В результаті розгляду наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком СП №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії становить 4015,53 грн. Право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє, оскільки до заяви до долучена сканкопія копії довідки про заробіток за 60 місяців виданої ВАТ Шахта Бутівка «Донецька» від 27.08.2018 №1/1-96, яка не оформлена належним чином (печатка не читається). Дана довідка не підтверджена первинними документами, чим порушено п.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії та не зарахуванням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області періодів роботи 21.08.1965-22.08.1965 за сп.1, пост.202; 02.09.1968-18.05.1970 за Сп.2; 31.07.1970-06.08.1970 за Сп.1, пост.202; 28.09.1970-24.12.1970 за Сп.2; 11.08.1972-22.09.1972 як північний стаж; 23.11.1972-17.12.1972 як північний стаж; 25.04.1973-30.06.1975 як північний стаж; 12.10.1982-14.02.1983 як північний стаж; 16.12.1992-28.02.1993 за Сп.2; 09.10.2000 за загальним стажем; 01.05.2000-02.10.2000 за загальним стажем; 28.12.2001-31.12.2001 за загальним стажем; 30.01.2005-31.01.2005 за загальним стажем; 01.08.2014-30.11.2014 за загальним стажем, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 200/11528/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дії протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо не зарахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 і № 2 в районах Крайньої Півночі на загальних підставах, щодо відмови у прийнятті документів, які підтверджують пільговий стаж роботи на ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька», на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» і в «Шахтобудівельному управлінні № 12» тресту «Красноармійськшахтобуд» та зобов`язано прийняти для визначення розміру пенсії Довідку № 165/07 від 24.07.2018 про заробітну плату за 1992 рік, копію Особистої картки форми Т-2, копію Особистої картки форми Т-2, копію Особистої картки № НОМЕР_2 форми Т-2, Довідку від 17.07.2018 № 26/910 про неможливість надання документів у зв`язку з підтопленням архіву, видані ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1/1-95 від 27.08.2018, Довідку № 1/1-96 від 27.08.2018 про заробітну плату за період з 1987 року по 1991 рік, Довідку № 1/1-97 від 27.08.2018 про перереєстрацію підприємства Державним відкритим акціонерним товариством «Шахта Бутівка-Донецька». Визнано протиправним та скасовано розпорядження № 111 від 17.05.2018 про перерахунок пенсії та Рішення № 4182 про не зарахування до пільгового страхового стажу Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_1 . Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком № 1 на ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька» Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» з 02.12.1976 по 26.04.1978 у якості електрослюсаря підземного З розряду, в «Шахтобудівельному управлінні № 12» тресту «Красноармійськшахтобуд» з 20.09.1978 по 02.04.1979 у якості учня прохідника та прохідника 4 розряду; на «Шахті Бутівка-Донецька» Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» з 05.10.1985 по 19.02.1992 у якості гірничоробочого підземного з повним робочим днем в шахті, учнем ектрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті та електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті З і 4 розряду; на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 26.02.1992 по 20.09.1992 у якості електрослюсаря підземного 4 розряду; на «Шахті Бутівка-Донецька» Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» з 01.03.1993 по 29.11.1993 у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті 4 розряду; за Списком № 2 на Донецькому виробничому об`єднанні «Точмаш» з 21.03.1983 по 29.12.1983 в гальванічному цеху у якості гальваника; в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11.08.1972 по 22.09.1972 «Архангельський морський порт» у якості матроса І класу, з 23.11.1972 по 01.05.1975 «Архморпуть» «Архангельського управління морських шляхів» Міністерства морського флоту СРСР у якості моториста II класу, навчання на курсах поварів, у якості повара, з 01.05.1975 по 30.06.1975 «Північне ордена Леніна морське пароплавство» у якості повара, з 12.10.1982 по 14.02.1983 «Бамтонельстрой» Тунельний загін № 18 у якості відкатника 2 розряду підземних робіт, з 04.01.1985 по 20.08.1985 Виробничий житлово-експлуатаційний трест Воркутинського міськвиконкому у якості електро-монтера 4 розряду. Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та нарахувати і сплатити недоотриманий розмір щомісячної пенсії за період, починаючи з 01 березня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 по справі № 200/12367/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести з 01.03.2018 перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 , зарахувавши до його пільгового стажу періоди його роботи в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11.08.1972 по 22.09.1972 «Архангельський морський порт» у якості матроса І класу, з 23.11.1972 по 01.05.1975 «Архморпуть» «Архангельського управління морських шляхів» Міністерства морського флоту СРСР у якості моториста II класу, навчання на курсах поварів, у якості повара, з 01.05.1975 по 30.06.1975 «Північне ордена Леніна морське пароплавство» у якості повара, з 12.10.1982 по 14.02.1983 «Бамтонельстрой» Тунельний загін № НОМЕР_3 у якості відкатник 2 розряду підземних робіт та за Списком № 2 на Донецькому виробничому об`єднанні «Точмаш» з 21.03.1983 по 29.12.1983 в гальванічному цеху у якості гальваника. В решті заявлених вимог відмовлено.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачами. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

У відповідності до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

За приписами п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Щодо права позивача на перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробіток за 60 місяців, виданої ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА» від 27.08.2018 № 1/1-96.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, позивачем разом із заявою від 30.05.2023 долучена сканкопія копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.08.2018 № 1/1-96, видану ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА».

Відповідач-2 вказав, що право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє, оскільки до заяви до долучена сканкопія копії довідки про заробіток за 60 місяців, виданої ВАТ Шахта Бутівка «Донецька» від 27.08.2018 №1/1-96, яка не оформлена належним чином (печатка не читається). Дана довідка не підтверджена первинними документами, чим порушено п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, та з огляду на те, що надання нової довідки, виправлення недоліків у наявній та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки підприємство розташовано на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії.

Крім того, в матеріалах справи наявні фотокопії пенсійної справи позивача, в якій наявний оригінал довідки від 27.08.2018 № 1/1-96, виданої ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА» .

Суд вважає, що неможливість проведення відповідачем перевірки правомірності видачі спірної довідки внаслідок того, що місцезнаходженням первинної документації є тимчасово окупована територія, не дає відповідачу підстав покладати тягар доведення правомірності поданої довідки на позивача, а також позбавляти його права на обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку, отриманого до 2000 року.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позовних вимог про зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1: з 21.08.1965 по 22.08.1965; з 31.07.1970 по 06.08.1970.

З довідки ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» від 17.07.2018 №26/877 вбачається, що у серпні 1965 року позивач 2 дні виконував державний обов`язок (позначка 2 д/о).

Слід зазначити, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

За правилами частини першої статті 16 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Так, відповідно до ст. 119 Кодексу Законів про працю України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Виходячи з наведеного, період з 21.08.1965 по 22.08.1965 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

У трудовій книжці позивача від 07.04.1965 щодо спірного періоду роботи наявні такі записи:

- 15.06.1970 прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду в енерго-механічний відділ Шахтоуправління №1-3 траста «Селидіввугілля;

- 06.08.1970 звільнений за власним бажанням.

Слід зазначити, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеними професіями у спірні періоди до суду не надано.

Отже, відомостями трудової книжки підтверджено, що позивач у вказані вище періоди працював на посаді електрослюсаря підземного, яка відносить до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, з повним робочим днем в шахті.

На переконання відповідача до пільгового стажу за Списком № 1 підземні роботи відносяться періоди, підтверджені відповідними довідками, проте такі доводи є безпідставними, з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 р. у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 10.12.2020 у справі № 372/403/17.

Виходячи з наведеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що період з 31.07.1970 по 06.08.1970 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Щодо позовних вимог про зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу за списком №2: з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993.

Відповідачем-1 не зараховано до пільгового стажу періоди роботи 02.09.1968-18.05.1970, 28.09.1970-24.12.1970, 16.12.1992-28.02.1993, оскільки ОСОБА_2 не надано довідок про підтвердження пільгового стажу роботи.

У трудовій книжці позивача від 07.04.1965 щодо спірного періоду роботи наявні такі записи:

- 02.09.1968 прийнятий електрослюсарем 2 розряду в енергоцех Одеського ВО Будівельних матеріалів;

- 18.05.1970 звільнений за власним бажанням;

- 28.09.1970 прийнятий в електроцех №1 електромонтером-ремонтником 3 розряда Жданівського підприємства «Енергоремонт»;

- 24.12.1970 звільнений за власним бажанням;

У дублікаті трудової книжці позивача серії НОМЕР_4 щодо спірного періоду роботи наявні такі записи:

- 16.12.1992 прийнятий електрослюсарем поверхні 4 розряду в Шахту «Бутівка «Донецька» ВО «Донецьквугілля»;

- 01.03.1993 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

- 29.11.1993 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Слід зазначити, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року. Підпунктом 2010100а-19931 пункту 2010100а а) "Робітники" підрозділу 20101000 1. "Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні" розділу 20100000 I "Гірничі роботи" передбачено професію електрослюсарів (слюсарів) чергових та по ремонту устаткування, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

Враховуючи викладене, періоди роботи позивача з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо позовних вимог про зарахування до загального страхового стажу позивача наступних періодів роботи 09.10.2000; 01.05.2000-02.10.2000; 28.12.2001-31.12.2001; 30.01.2005-31.01.2005; 01.08.2014-30.11.2014.

Відповідач-1 зазначив, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 страхові внески за вищезазначені періоди не сплачувалися, тому відсутні підстави для зарахування періодів 09.10.2000, 01.05.2000-02.10.2000, 28.12.2001-31.12.2001, 30.01.2005-31.01.2005, 01.08.2014- 30.11.2014 до страхового стажу.

Згідно абз.1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі Закон № 2464-VI) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів, правильним є висновок місцевого суду, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

За таких обставин, позивач має право на включення до загального страхового стажу позивача наступних періодів роботи 09.10.2000; 01.05.2000-02.10.2000; 28.12.2001-31.12.2001; 30.01.2005-31.01.2005; 01.08.2014-30.11.2014.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробіток за 60 місяців виданої ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА» від 27.08.2018 № 1/1-96.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Суд вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов`язаний прийняти рішення про перерахунок пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача, необхідно задовольнити позовні вимоги частково шляхом:

1) скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.08.2018 № 1/1-96, видану ВАТ ШАХТА БУТІВКА «ДОНЕЦЬКА»;

3) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 (за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періодів роботи з 21.08.1965 по 22.08.1965; 31.07.1970 по 06.08.1970; за Списком №2 періодів роботи з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993; до загального страхового стажу періодів роботи - 09.10.2000; з 01.05.2000 по 02.10.2000; з 28.12.2001 по 31.12.2001; з 30.01.2005 по 31.01.2005; з 01.08.2014 по 30.11.2014.

4) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періоди роботи з 21.08.1965 по 22.08.1965; 31.07.1970 по 06.08.1970; за Списком №2 періоди роботи з 02.09.1968 по 18.05.1970; з 28.09.1970 по 24.12.1970; з 16.12.1992 по 28.02.1993; до загального страхового стажу періоди роботи - 09.10.2000; з 01.05.2000 по 02.10.2000; з 28.12.2001 по 31.12.2001; з 30.01.2005 по 31.01.2005; з 01.08.2014 по 30.11.2014.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи апеляційних скарг відповідачів не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі № 200/3086/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 19 грудня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук