Справа № 160/19513/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
03.08.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області України по не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2021 року по 22 червня 2023 року протиправними;
- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2021 року по 22 червня 2023 року в сумі 137 952 (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 48 копійок.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07.11.2015 та стягнуто з Головного управління МВС України в Дніпропетровській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 9584 грн. Відповідно мотивувальної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 згідно із довідкою ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.01.2013 середня денна заробітна плата позивача складає 157 грн 48 коп. Середній заробіток за час вимушеного прогулу підраховано станом на день ухвалення судом рішення, а це 28.01.2021. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 23.06.2021. Станом на 22.06.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16, в частині поновлення на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07.11.2015 не виконано. Таким чином, позивач продовжує вимушено перебувати в прогулі. Враховуючи зазначене, листом від 22.06.2023 позивач звернувся до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та прохав виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021 по 22.06.2023, який становить: 137 952 (сто тридцять сім тисяч дев?ятсот п?ятдесят дві) гривні 48 копійок. Позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021 по 22.06.2023 в сумі 137 952,48 грн.
Ухвалою від 07.08.2023 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
04.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначив, що є встановленим судовими рішеннями (які набрали законної сили) у справі №160/9202/21 та таким, що не потребує доказуванню (відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України) той факт, що наказом ГУМВС від 17.02.2021 №2 о/с ОСОБА_1 був поновлений на посаді начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 7 листопада 2015 року, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 виконано, тобто ОСОБА_1 у вимушеному прогулі в зазначений в позові період не перебував, а тому відсутні і правові підстави для стягнення з ГУМВС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 по 22.06.2023. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 жодних належних та допустимих доказів, що обґрунтовують позовні вимоги про визнання дій ГУМВС протиправними та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи, не надано. Так, 29.05.2023 до ГУМВС надійшла заява ОСОБА_1 від 22.06.2023 про виплату на його користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 по 22.06.2023. Зважаючи на викладені вище обставини ГУМВС листом від 25.07.2023 №1/д-3105/103/Лк-2023 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 з березня 2005 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Останнім місцем служби позивача була посада начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління.
Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 № 485 о/с капітана міліції ОСОБА_1 начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління було звільнено у запас Збройних сил з 06.11.2015 за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України Про національну поліцію.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів, - задовольнено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пп. г п.64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07.11.2015.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію у Головному управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 9584, 00 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягало до негайного виконання.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів змінено.

Викладено абзац п`ятий рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України наступним чином:

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 205 668грн. 88 коп (двісті п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 88 коп).

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі №804/1382/16 наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.02.2021 №2 о/с скасовано пункт наказу ГУМВС від 06 листопада 2015р. №485 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМС з 07 листопада 2015р.

Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №6 о/с від 05.05.2021 капітана міліції ОСОБА_1 (М-129076) звільнено з 05.05.2021 за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Не погодившись з наказом №6 о/с від 05.05.2021 про звільнення, позивач оскаржив його до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 160/9202/21 у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі №160/9202/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 в адміністративній справі №160/9202/21 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №160/9202/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №160/9202/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Позивач вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 про поновлення на посаді не виконано, позивача не поновлено, а тому він продовжує перебувати у вимушеному прогулі.

Позивач неодноразово звертався із заявами до Головного управління МВС в Дніпропетровській області про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021 по 22.06.2023, який становить 137 952 гривні 48 копійок.

Листом від 25.07.2023 вих. №1/Д-3105/103/Ли-2023 Головне управління МВС в Дніпропетровській області повідомило позивача, що відсутні будь - які судові рішення, які визначають розмір грошового забезпечення позивача за період після 28 січня 2021 року. Відсутні правові підстави для визначення складових грошового забезпечення та їх розміру за період з 29 січня 2021 року по день звільнення - 05 травня 2021 року. Враховуючи, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 05 травня 2021 року для нарахування та виплати грошового забезпечення з 06 травня 2021 року по заявлену у зверненні дату - 22 червня 2023 правові підстави відсутні.

Не погоджуючись з діями Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області України по не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2021 року по 22 червня 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Положеннями частини 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати, що необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Нормами КЗпІІ України чітко розмежовано підстави стягнення «середнього заробітку за час вимушеного прогулу», який згідно із нормами частини 2 статті 235 КЗпП України стягується одночасно з ухваленням рішення про поновлення незаконно звільненого працівника, та підстави стягнення «середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі», який за нормами ст. 236 КЗпП України стягується за період затримки виконання рішення уповноваженого органу про поновлення на роботі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №243/2748/16-ц, у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року по справі №821/1678/16 та у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №760/9521/15-ц.

З урахуванням викладеного, можна зробити висновок, що приписи статті 235 КЗпП України підлягають застосуванню до правовідносин щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно із нормами частини 2 статті 235 КЗпП України стягується одночасно з ухваленням рішення про поновлення незаконно звільненого працівника.

Для правильного вирішення спору необхідно встановити період перебування позивача у вимушеному прогулі.

Судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 205 668грн. 88 коп (двісті п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 88 коп).

В мотивувальній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 зазначено, що відповідно до довідки, за листопад та грудень 2012 року позивачу було нарахована заробітна плата 2955, 85грн та 3 815, 98грн. відповідно.

Враховуючи кількість робочих днів в листопаді та грудня 2012 року 43 робочих дня, середня денна заробітна плата складає 157 грн. 48 коп. (( 2955, 85грн. + 3 815, 98грн.) : 43 робочих дня = 157грн. 48 коп.)

З дня, наступного за звільненням позивача 07.11.2015 по час поновлення позивача судом першої інстанції (28.01.2021), кількість робочих днів склала 1306 робочих днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 205 668грн. 88 коп. ( 157грн. 48 коп. х 1306 днів = 205 668 грн 88 коп.).

Отже, на користь позивача підлягає стягненню вказана сума як середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Оскільки справляння і сплата податку на доходи фізичних осіб є відповідно обов`язком роботодавця, то суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 28.01.2021 ( день винесення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 в частині поновлення позивача на посаді було виконано шляхом прийняття наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.02.2021 №2 о/с, яким скасовано пункт наказу ГУМВС від 06 листопада 2015р. №485 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМС з 07 листопада 2015р.

Тобто, з 17.02.2021 позивач перебував у трудових відносинах з ГУМВС України в Дніпропетровській області та мав отримувати заробітну плату.

З вказаного слідує, що період вимушеного прогулу позивача тривав після прийняття рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 28.01.2021 у справі №804/1382/16 з 29.01.2021 по 16.02.2021.

Наведене доводить, що позивач має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 (наступного дня після прийняття судом рішення) по 16.02.2021 (останній день перебування позивача у вимушеного прогулу до прийняття наказу від 17.02.2021 №2 о/с).

Суд роз`яснює позивачу, що якщо позивачу не виплачувалась заробітна плата після 17.02.2021, то він вправі звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, а не середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки з 17.02.2021 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Також суд не погоджується з доводами позивача, що його не було поновлено на посаді, оскільки вказане спростовується наказом від 17.02.2021 №2 о/с. Той факт, що позивача в подальшому було звільнено з посади наказом від 05.05.2021 №6 о/с не створює підстав перебування позивача у вимушеному прогулі, оскільки суд під час розгляду адміністративної справи № 160/9202/21 про правомірність прийняття вказаного наказу не встановив порушень під час його прийняття та не скасував такий наказ.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки судовими рішеннями у справі № 160/9202/21 не встановлено порушень при прийнятті наказу від 05.05.2021 №6 о/с про повторне звільнення позивача, підстав вважати, що позивач після 17.02.2021 перебував у вимушеному прогулі немає.

Як вже було зазначено судом вище, позивач має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 (наступного дня після прийняття судом рішення) по 16.02.2021 (останній день перебування позивача у вимушеного прогулу до прийняття наказу від 17.02.2021 №2 о/с).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №804/1382/16 середня денна заробітна плата позивача, розрахована за два останні місяці роботи, складає 157 грн 48 коп.

У періоді з 29.01.2021 (наступного дня після прийняття судом рішення) по 16.02.2021 (останній день перебування позивача у вимушеного прогулу до прийняття наказу від 17.02.2021 №2 о/с було 13 робочих днів: 157,48 х 13 = 2047,24 грн.

Оскільки справляння і сплата податку на доходи фізичних осіб є відповідно обов`язком роботодавця, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Доказів виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021 по 16.02.2021 включно відповідач суду не надав, тому середній заробіток за вказаний період підлягає виплаті на користь позивача.

Позивач просить визнати протиправним дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області України по не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак в даному випадку позивача було поновлено на посаді в Головному управлінні МВС в Дніпропетровській області, а тому має місце протиправна бездіяльність Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо невиплати середнього заробітку, у зв`зязку із чим суд визнає протиправною бездіяльність Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 по 16.02.2021.

Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2021 по 22.06.2023 задоволенню не підлягають, оскільки судом не встановлено факту перебування позивача у вимушеному прогулі.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (вул. Красна, буд. 20-а, м. Дніпро, 49101, ) про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.01.2021 по 16.02.2021 включно.

Стягнути з Головного управління МВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021 по 16.02.2021 включно у розмірі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн 24 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.12.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук