Справа № 362/6414/23
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/6414/23
Провадження 2-а/362/55/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2023 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП № 1 м. Васильків Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області Бондарчука Валентина Миколайовича, Управління поліції Обухівського району ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та

встановив:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду із заявою до інспектора ВП № 1 м. Васильків Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області Бондарчука Валентина Миколайовича, Управління поліції Обухівського району ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (далі також відповідачі) з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28.09.2023 серії ЕАТ № 7830940 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Підставами позову є необґрунтованість і безпідставність оскаржуваної постанови та порушення з огляду на це прав позивача. Так, позивач наголошує на відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, та порушенні з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема її фактичної відсутності.

09.10.23 матеріали позовної заяви надійшли до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою від 12.10.23 Васильківський міськрайонний суд Київської області відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов відповідач наполягає на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. З-поміж іншого, відповідач зауважив на тому, що позивач, водій автомобіля Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркувався на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, який був позначений дорожнім знаком 5.45 «пункт зупинки автобуса (трамвая/тролейбуса». Підійшов до водія, представився, повідомив водія про порушення правил дорожнього руху та надав вимогу пред`явити для перевірки документи. Водій надала посвідчення водія, її було ознайомлено з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП та розпочато розгляд справи. Під час розгляду справи від ОСОБА_1 клопотань, заяв чи скарг не надходило, не могла вона пояснити чому допустила порушення ПДР України та погодилася з правопорушенням. Виніс оскаржувану постанову. Наголосив, що під час її складання подія фіксувалася на нагрудну бодікамеру.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд установив таке.

Постановою від 28.09.2023 серії ЕАТ № 7830940 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

У постанові констатовано, що 28.09.2023 о 18:05:51 у м. Василькові по вул. Декабристів, 22 водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 15.9е ПДР порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останньої про порушення її прав цією постановою зумовили звернення до суду з позовом, що розглядається.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилом пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Як вже зазначено, позивач наполягає на недотриманні з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини третьої статті 286 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Проаналізувавши матеріали справи, аргументи відзиву на позов, суд констатує, що відповідач не довів належними та допустимими доказами дотримання з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, гарантування обумовлених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як убачається з досліджених судом відеозаписів фактичний розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувся, інспектор одразу після перевірки документів позивачки роздрукував постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, не роз`яснивши їй жодних прав та не заслухавши її пояснення.

З урахуванням наведеного суд констатує, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною.

Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду компетентним органом (посадовою особою).

За змістом частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам сторін по суті адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувати оскаржувані постанови і надіслати справи на новий розгляд.

За правилом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за звернення до суду сплатила судовий збір у розмірі 536,80 гривень. З огляду на результат розгляду справи, зазначені судові витрати належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Київській області.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Вийти за межі заявлених ним позовних вимог.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28.09.2023 серії ЕАТ № 7830940, винесену щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

3. Надіслати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП на новий розгляд до Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Київській області на корить ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко