Справа № 522/16726/23
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/218/23
УХВАЛА

18.12.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

24.08.2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі серії ЕАС №7429746 від 31.07.2023 року.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 06.09.2023 року матеріали адміністративної справи за вказаним позовом передано до Київського районного суду міста Одеси за територіальною юрисдикцією приймаючи визначене позивачем місцезнаходження відповідача у Київському районі міста Одеси, а саме: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

02.11.2023 року матеріали вказаної адміністративної справи надійшли до Київського районного суду міста Одеси та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями були розподілені судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи за вказаною скаргою, суддя дійшла до висновку про невідповідність поданої заяви вимогам статей 160 та 161 КАС України, за наслідком чого ухвалою судді від 03.11.2023 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху, у тому числі для надання належного документа на підтвердження сплати судового збору за пред`явлення відповідного позову до суду. Надано заявникові строк для усунення недоліків поданої заяви терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено позивачеві, що якщо недоліки заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

29.11.2023 року представником позивача отримано вищевказану копію ухвали судді, що підтверджується підписом представника на наявному в матеріалах справи рекомендованому повідомленні про вручення поштової кореспонденції.

Отже, п`ятиденний термін для усунення недоліків розпочався з 30.11.2023 року та закінчився 04.12.2023 року включно.

13.12.2023 року до суду надійшла від представника позивача заява на усунення недоліків поданого позову, з якої вбачається, що остання була скерована представником позивача засобами кур`єрської поштової служби 04.12.2023 року, тобто в межах визначеного судом процесуального строку для усунення недоліків.

Оглянувши подані до суду документи судом встановлено, що представником позивача в рамках усунення недоліків поданого позову надано позовну заяву в новій редакції до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Однак, позивачем в порядку усунення недоліків у відповідності до ухвали судді від 03.11.2023 року не надано належного документа на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом.

У відповідності до заяви представника позивача на усунення недоліків поданого позову, яка була скерована 04.12.2023 року та надійшла до суду 13.12.2023 року представником позивача зазначено про продовження процесуального строку для виконання ухвали суду в частині сплати судового збору.

Однак, судом враховується, що позивачем клопотання про продовження строку для усунення недоліків заявлено у заяві від 04.12.2023 року, однак зазначена заява надійшла до суду 13.12.2023 року, тобто через 9 днів.

Разом з тим, станом на момент надходження вказаної заяви до суду, а саме 13.12.2023 року, як і станом на 18.12.2023 року до суду від позивача не надійшло додаткових заяв, у тому числі документа на підтвердження сплати судового збору, на усунення недоліків у відповідності до ухвали судді від 03.11.2023 року.

Отже, станом на 18.12.2032 року вже сплив максимально допустимий законом строк для усунення недоліків терміном в десять днів, за який позивачем крім висловлення вимоги про продовження строку не вчинено дій з усунення відповідних недоліків.

Також, позивачем не зазначено жодних поважних підстав і доказів на підтвердження існування таких підстав, які б ускладнювали позивачеві виконання вимог ухвали суду від 03.11.2023 року у визначений судом строк, та в межах встановленого законом максимально допустимого строку у десять днів для усунення недоліків.

Як вбачається, заявляючи у заяві від 04.12.2023 року клопотання про продовження строку для вчинення додаткових дій з усунення недоліків поданого позову, позивачем в свою чергу не вчинено відповідних дій.

На підставі викладеного суд вважає відсутніми будь-які підстави для продовження процесуального строку визначеного ухвалою суду від 03.11.2023 року для усунення недоліків поданого позову.

Станом на 18.12.2023 року позивачем недоліки поданого позову у відповідності до ухвали суду від 03.11.2023 року належним чином не усунуті.

Відповідно до ч.2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 03.11.2023 року у встановлений судом термін, позовна заява підлягає поверненню позивачу згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку передбаченому статтею 297 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.