Справа № 200/5378/23
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року Справа№200/5378/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 21.04.2023, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 21.04.2023, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.01.2022 він звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами розгляду цієї заяви Пенсійний орган прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, яке було оскаржене до суду. Втім, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 200/2579/22 суд визнав протиправним та скасував вказане рішення. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.12.2021 та до пільгового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 25.11.2009 по 30.11.2009, та з 03.04.2018 по 05.04.2018. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідач повторно розглянув заяву про призначення пенсії і прийняв рішення № 66 від 21.04.2023, яким відмовив у призначенні пенсії, допустивши, на думку позивача, нове порушення в частині не зарахування інших періодів стажу, а саме періоду роботи з 18.07.2005 по 29.06.2006.

На переконання позивача належними та допустимими доказами підтверджено факт роботи позивача у вказаний період. Крім того, ОСОБА_1 зауважує, що він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до стажу періодів роботи.

З огляду на вказане, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 66 від 21.04.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву позивача від 18.01.2022 і призначити пенсію з 18.01.2022 на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), зарахувавши до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV періодів його роботи з 18.07.2005 по 29.06.2006 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею в ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1».

Відповідач позов не визнав та в обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначив наступне. Так, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 200/2579/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV, до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 25.11.2009 по 30.11.2009, з 03.04.2018 по 05.04.2018, до страхового стажу - з 01.07.2021 по 31.12.2021. Втім, 21.04.2023 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 66 у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи. З огляду на вказане, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 02 жовтня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 21.04.2023, зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження у даній справі. Розгляд адміністративної справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи).

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі дію воєнного стану продовжено та станом на день винесення рішення він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки від 07.09.2015 № 1460-7742 фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

18.01.2022 позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, відповідно до якої просив призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, що не є спірною обставиною у справі.

26.01.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення № 66 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 200/2579/22 суд визнав протиправним та скасував вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26.01.2022 № 66 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.12.2021 та до пільгового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 25.11.2009 по 30.11.2009, та з 03.04.2018 по 05.04.2018.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідач повторно розглянув заяву про призначення пенсії і прийняв рішення № 66 від 21.04.2023. Згідно з вказаним рішенням пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становить 24 роки 2 місяці 11 днів, з яких: стаж на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 - 24 роки 2 місяці 2 дні; стаж роботи за Списком № 1 - 0 років 0 місяців 9 днів. У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за нормами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (не менше 25 років), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено йому у призначенні пенсії.

Проте, судом з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 18.06.2001 встановлено, що у період 18.07.2005 по 29.06.2006 він працював машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у Державному підприємстві «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1».

Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.07.2005 по 29.06.2006 не врахований до пільгового стажу позивача.

Проте, відповідно до довідки за формою ОК-5 у вказаний період роботодавцем позивача було сплачено страхові внески.

Вважаючи протиправним рішення Пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив за наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників, професії яких містяться у Списку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 18.11.2005 № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з Порядком № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою саме у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Професія (посада) позивача, за якою він працював у спірні періоди, відноситься до відповідного Списку, чинного на період його роботи, що не заперечувалось відповідачем.

Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача на посадах передбаченим Списком з повним робочим днем підтверджується записами в трудовій книжці.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що записи у трудовій книжці проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а також місять всю необхідну інформацію про характер виконуваної позивачем роботи.

Отже, трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу позивача.

Щодо несплати підприємством соціальних внесків, суд зазначає наступне.

Так, статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-ІV).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону № 1058-ІV застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, несплата за доводами відповідача страхувальником страхових внесків та єдиного соціального внеску за період з 18.07.2005 по 29.06.2006 не може слугувати підставою для не зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача.

Крім того, відповідно до довідки за формою ОК-5 у спірний період роботодавцем позивача було сплачено страхові внески.

Враховуючи, що спірне рішення ґрунтується на невірному визначенні стажу позивача, суд дійшов висновку, що рішення про відмову в призначенні пенсії № 66 від 21.04.2023 підлягає скасуванню.

На переконання суду, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву позивача від 18.01.2022 і призначити пенсію з 18.01.2022 на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, зарахувавши до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV періодів його роботи з 18.07.2005 по 29.06.2006 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею в ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1».

Застосовуючи цей спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що судовий захист має бути ефективним, зокрема виключати повторне звернення до суду.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою від 02.10.2023 суд відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 858, 88 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 21.04.2023, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 66 від 21.04.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 18.01.2022 і призначити пенсію з 18.01.2022 на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів його роботи з 18.07.2005 по 29.06.2006 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею в ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 858, 88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Повний текст рішення складено 15.12.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.А. Голуб