Справа № 120/17082/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 грудня 2023 р. Справа № 120/17082/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника позивача про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , які подані його представником - адвокатом Дабіжою Оленою Анатолівною, до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача, що, на переконання представника позивача, полягає у неповному нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за серпень, вересень та листопад 2022 року.

Ухвалою від 20.11.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.12.2023 до суду через систему "Електронний суд" від НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові.

07.12.2023 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження. Обґрунтовуючи вказане клопотання представник позивача зазначає, що судова практика стосовно даної категорії справ є досить різноманітною та неоднозначною. Також представник позивача вказала, що у позивача багато запитань до відповідача з приводу оформлення документів, відсутності доказів та інших спірних питань, які виникли після отриманого відзиву на позовну заяву. Тому для того, щоб надати свої пояснення та належним чином обґрунтувати свою позицію у судовому засіданні, просить розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 5 ст. 12 КАС України).

Водночас частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності для цілей Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суд зазначає, що згідно пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України справи щодо проходження громадянами публічної (військової) служби відносяться до справ незначної складності.

Більше того, наведений в згаданій вище нормі перелік не є вичерпним і в силу вимог пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України справами незначної складності є також справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Перелік цих справ відповідає справам, визначеним у пунктах 1-4 частини 4 статті 12 КАС України.

В силу вимог ч. 1 ст. 260 КАС України про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Отже, змістовний аналіз вказаних вище норм процесуального закону дає можливість зробити висновок про те, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка адміністративна справа, окрім тих справ, які обов`язково повинні розглядатися судом у загальному позовному провадженні, перелік яких чітко передбачений у ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України. Окрім цього, саме суд визначає форму адміністративного судочинства для розгляду конкретної справи і згідно з вимогами п. 4 ч. 9 ст. 171, ч. 1 ст. 260 КАС України питання про це вирішується в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі.

Як зазначено в ухвалі про відкриття провадження від 20.11.2023, висновок суду про можливість розгляду справи за позовом ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні) обґрунтований тим, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування і складом учасників ця справа має ознаки адміністративної справи незначної складності та не належить до категорії тих адміністративних справ, які можуть розглядатися виключно за правилами загального провадження.

Водночас, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження від 07.12.2023, представник позивача не навела достатніх доводів про необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що неоднозначність судової практики не є тією обставиною, що зумовлює необхідність розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження. Більше того, обґрунтовуючи в цій частині свої доводи представник позивача посилається на два судових рішення, а саме на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/11159/23, а також рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.06.2023 по справі № 200/1576/23.

В той же час суд зазначає, що дані судові рішення, як і викладені у них мотиви, жодного відношення до обставин цієї справи не мають. Тим більше, згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України врахуванню судом підлягають лише висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду, а не в судових рішеннях суду першої інстанції.

Що ж до посилань представника позивача на те, що після отримання відзиву виникла необхідність подання пояснень та з`ясування додаткових обставин справи, то суд зазначає, що з часу отримання відзиву на позовну заяву сторона позивача наділялась правом подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України. Більше того, позивач (представник позивача) не позбавлений можливості в наданні і інших додаткових пояснень, аргументів та міркувань щодо підтвердження своїх доводів чи спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Також суд зауважує, що зазначаючи про необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, представник позивача у клопотанні не вказала, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Отже, з огляду на викладене, суд доходить висновку, що подане клопотання представника позивача є необґрунтованим та не дає підстав для прийняття рішення про зміну обраної судом форми адміністративного судочинства.

Що ж до можливості участі позивача в судовому засіданні то тут слід врахувати, що відповідно до ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, спрощене позовне провадження є однією із форм адміністративного судочинства, встановленою законом. Відтак, розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного не порушуватиме права сторін на справедливий судовий розгляд.

Суд бере до уваги те, що за частиною першою статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, розгляд судом адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін дає можливість учасникам справи сповна реалізувати свої процесуальні права, визначені, зокрема, у статтях 44, 47 КАС України. При цьому, сторони перебувають в однаковому процесуальному становищі щодо можливості реалізації таких прав і внаслідок такого судового розгляду жодним чином не порушується право учасника справи на доступ до суду.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а отже, подане представником позивача клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 47, 166, 248, 256, 260, 262, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Дабіжи Олени Анатоліївни про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович