Справа № 360/4480/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року справа №360/4480/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю прокурора Ноздрьова С.В., представника відповідача Олексієнко В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Шембелян В.С.), складене у повному обсязі 29 травня 2023 року у м. Дніпро, у справі № 360/4480/21 за позовом Керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області до Відділу культури Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Луганська обласна державна адміністрація, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області до Відділу культури Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Луганська обласна державна адміністрація, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу культури Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в частині не подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управлінню культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації про занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Маєток керуючого содовим заводом (Адміністративний будинок заводу) за адресою: м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри, 1 охоронний номер 140168, що знаходиться на території Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області;

- зобов`язати Відділ культури Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області подати пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації про занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Маєток керуючого содовим заводом (Адміністративний будинок заводу) за адресою: м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри, 1, охоронний номер 140168, що знаходиться на території Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства культури та інформаційної політики України, що полягає в не вирішенні протягом тривалого часу питання щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України інформації щодо пам`яток, інформації щодо пам`яток, що знаходяться на території Луганської області, які вже перебувають на державному обліку згідно з переліками, що надсилалися для розгляду цього питання на виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації разом з листами від 18.11.2019 № 58/1315СЄВ, від 23.04.2020 № 01-21/00539, від 24.06.2021 № 01-21/00979, від 13.01.2023 № 01-21/29-вс.

Зобов`язано Міністерство культури та інформаційної політики України вирішити питання щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України інформації щодо пам`яток, інформації щодо пам`яток, що знаходяться на території Луганської області, які вже перебувають на державному обліку згідно з переліками, що надсилалися для розгляду цього питання на виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації разом з листами від 18.11.2019 № 58/1315СЄВ, від 23.04.2020 № 01-21/00539, від 24.06.2021 № 01-21/00979, від 13.01.2023 № 01-21/29-вс.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство культури та інформаційної політики України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на надання не вірної оцінки обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що листом Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації направлено мінестерству відповідні переліки пам`яток культурної спадщини, розташовані на території Луганської області та взяті на облік відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», в яких зазначена і вказана в позові пам`ятка.

У зв`язку з великим обсягом наданих матеріалів та необхідністю їх ґрунтовного опрацювання вказані переліки опрацьовуються відповідними структурними підрозділами міністерства.

Тому відповідач вважає позов необґрунтованим та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав на правильність висновків суду першої інстанції.

Представники першого, другого, третього відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представника Міністерства культури та інформаційної політики України, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Згідно з копією рішення Ворошиловградського виконкому обласної Ради народних депутатів від 20.02.1992 № 54 «Про взяття на державний облік пам`яток архітектури та містобудівництва» на підставі вимог статті 17 Закону Української PCP "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" включено до державного переліку знов виявлених пам`яток архітектури та містобудівництва Луганської області відповідно до додатку, пунктом 232 якого передбачено Будівля адміністративна заводу «Лиссода», кінець 19 сторіччя, місто Лисичанськ, вул. Свердлова, 1. Копія рішення надана відповідачем І до відзиву.

Відомості з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, що є у відкритому доступі в системі інтернет (витяг додано до позову) свідчать про те, що в ньому відсутня інформація про такий об`єкт культурної спадщини місцевого значення, як Будівля адміністративна заводу «Лиссода», за адресою м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри, 1 (раніше вул. Свердлова, 1). Зазначений факт визнають і сторони цієї справи.

Отже, зазначений об`єкт культурної спадщини виявлено та взято на державний облік (включено до державного переліку знов виявлених пам`яток архітектури та містобудівництва Луганської області на підставі вимог Закону Української PCP "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" за рішенням облради від 20.02.1992 № 54) до 12 липня 2000 року (дати набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-ІІІ від 05 червня 2000 року) тобто на підставі вимог законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1805-ІІІ, а також до вирішення питання про включення (невключення) цього об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, що також визнають визнають сторони.

Тобто, в силу вимог статті 1 розділу І та пункту 3 розділу Х Прикінцеві положення Закону № 1805-III зазначений об`єкт є пам`яткою культурної спадщини, яка не включена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, однак перебуває на державному обліку і може бути включена до реєстру і за відсутності облікової документації.

Пунктом 1.3 рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області від16.10.2018 №620 «Про підведення підсумків інвентаризації об`єктів культурної спадщини міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля» затверджено перелік пам`яток архітектури (додаток 3), під №13 в якому значиться «Адміністративний будинок заводу», датування 1891 рік, місцезнаходження: м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри,1, охоронний номер 140168. Копія рішення з додатком додана до позову. Сторони визнають ту обставину, що результати інвентаризації були належним чином доведені відповідачем І до органу охорони культурної спадщини вищого рівня відповідача ІІІ.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.10.2021 на об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ вул. В. Сосюри, будинок 1, загальної площі 10170,9 м2, 2-х поверхову цегляну будівлю диспансерного відділення з підвалом, 15.04.2020 зареєстроване право комунальної власності територіальної громади сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради, а також 15.04.2020 зареєстроване право оперативного управління цим об`єктом за Комунальним некомерційним підприємством «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб», , на підставі розпорядження ЛОДА ЛОВЦА №293 від 15.04.2020.

Суд першої інстанції, задовольнив позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон).

Відповідно до положень частини другої статті 8 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» від 13 липня 1978 року N 3600-IX Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів затверджують переліки пам`яток історії та культури місцевого значення (стаття 17), встановлюють зони їх охорони (стаття 29), а також вирішують інші питання в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з вимогами статті 17 Закону «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», з метою організації обліку і охорони пам`яток історії та культури нерухомі пам`ятки поділяються на пам`ятки загальносоюзного, республіканського і місцевого значення. Віднесення пам`яток історії та культури до категорії пам`яток загальносоюзного, республіканського чи місцевого значення провадиться відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР. Переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Виключення об`єктів з переліків пам`яток республіканського і місцевого значення допускається лише з дозволу Ради Міністрів Української РСР. Внесення об`єктів у переліки пам`яток історії та культури і виключення з них провадяться за поданням спеціально уповноважених державних органів охорони пам`яток історії та культури.

Законом України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-ІІІ від 05 червня 2000 року (із змінами) (далі-Закон №1805), який набрав чинності 12 липня 2000 року регулюються правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до статті 1 Закону № 1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.

Згідно з пунктом 3 розділу Х Прикінцеві положення Закону № 1805-III об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української PCP "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Згідно вимогами статті 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать:

- центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

- орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;

- обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;

- виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

При цьому, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини в межах, передбачених законом.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту "б" частини першої статті 31 і підпунктом 10 пункту "б" статті 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, прийняті в межах його компетенції, є обов`язковими для виконання органами охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1805-III до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток національного значення.

Так, відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: 1) контроль за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; 2) реалізація державної політики з питань охорони культурної спадщини; 3) ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини; 6) занесення об`єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток місцевого значення; 11) забезпечення публікації Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення до нього змін, та інші повноваження.

Водночас ч.2 ст. 6 Закону №1805-III встановлено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: 1) здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; 2) подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього; 4) затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання пам`ятки місцевого значення та її зон охорони, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини (у разі встановлення такою документацією меж території пам`ятки місцевого значення та її зон охорони); 5) затвердження науково-проектної (науково-дослідної) документації з визначення режиму використання пам`яток місцевого значення; 6) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; інші повноваження;

виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: 1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць; інші повноваження.

Згідно з вимогами частини 1 статті 13 Закону № 1805-III об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення категорії пам`яток для внесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року № 452 (далі - Порядок № 452).

Так, відповідно до пункту 4 Порядку № 452 об`єкти культурної спадщини, які пропонуються для внесення до Реєстру за категорією місцевого значення, повинні зберегти свою автентичність (пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування) та мати одну або більше з таких ознак: мали вплив на розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю людей, які зробили значний внесок у розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури.

Відповідність об`єктів культурної спадщини ознакам, передбаченим пунктами 3 і 4 цього Порядку, встановлюється під час їх внесення до Реєстру в установленому законодавством порядку.

Частиною першою статті 14 Закону № 1805-III встановлено, що занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, протягом одного року з дня одержання подання; б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Відповідно до вимог частин 3,4 статті 14 Закону № 1805-III центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини також здійснює такі повноваження:

видає власнику пам`ятки або уповноваженому ним органу свідоцтво про реєстрацію об`єкта культурної спадщини як пам`ятки.

надає органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органам охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, відповідним виконавчим органам сільської, селищної, міської ради витяги з Реєстру щодо пам`яток, які розташовані на їхніх територіях.

Єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів визначено Порядком обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 № 501) (далі Порядок №501).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №501 система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи незанесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).

Пунктом 4 наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року № 501 «Про внесення змін до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2019 року за № 941/33912, передбачено що органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органам охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій до 01 жовтня 2019 року необхідно було подати Міністерству культури України переліки об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України станом на день набрання чинності цим наказом за формою, згідно з додатком до цього наказу; копії рішень про взяття на державний облік об`єктів культурної спадщини відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України станом на день прийняття цього наказу та облікову документацію (за наявності).

Згідно з пунктом 3 розділу ІХ Порядку №501 у разі відсутності облікової документації на об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, його включення до Реєстру здійснюється без облікової документації.

Відповідно до п. 3.1. Положення про Відділ культури Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, затвердженого Розпорядженням керівника військово-цивільної від 04.03.2021 № 06 метою діяльності Відділу є реалізація повноважень і функцій, віднесених до відання Відділу, як структурного підрозділу військово-цивільної адміністрації, а саме державної політики у сфері культури, сприяння створенню єдиного культурного простору України, збереження цілісності України, організація виконання рішень органів виконавчої влади в питаннях збереження цілісності культури України.

Згідно з п. 4.7. зазначеного Положення, організація обліку та охорони пам`ятників історії і культури, археології, збереження музейних, бібліотечних фондів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 4 Положення про Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації, що затверджене розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівником військово-цивільної адміністрації від 30.09.2020 №568 у межах повноважень управління забезпечує дотримання Конституції, законів України, виконання актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів МКІП та інших центральних органів виконавчої влади, законодавчих актів, в тому числі, у сфері охорони культурної спадщини як структурний підрозділ облдержадміністрації. Копія розпорядження та Положення додані до позову.

Згідно із Положенням про Міністерство культури та інформаційної політики України (далі МКІП), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 № 885, МКІП є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісним майновим комплексом Українського національного інформаційного агентства Укрінформ) та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин в Україні, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

На виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації листами від 18.11.2019 № 58/1315СЄВ, від 23.04.2020 № 01-21/00539 та від 24.06.2021 № 01-21/00979 були направлені до Міністерства культури України переліки пам`яток для включення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, в яких зазначено і об`єкт за адресою: м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри,1.

Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації за вихідним № 58/1315СЄВ від 18.11.2019 до Міністерства культури України спрямовано листа, додатком 2 до якого є «Перелік об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (Луганська область)». Під номером 26 цього переліку зазначено «Адміністративний будинок заводу, розташований вул. Свердлова (нині - вул. ім. В. Сосюри, 1)», датований кінцем 19 сторіччя, якому рішенням виконавчого комітету Луганської обласної ради народних депутатів № 54 від 20.02.1992 надано статус пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення, облікова документація на який відсутня. До листа також додані копії рішень про взяття зазначених об`єктів на державний облік. В самому листі зазначено, що сканкопії наявної облікової документації старого зразка на пам`ятки історії та монументального мистецтва надавалися до Міністерства культури України додатком до листа від 27.09.2018 № 58/1440 СЄВ.

Листом Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації від 23.04.2020 № 01-21/00539 (вхідний реєстраційний МКІП від 23.04.2020 № 14014/10.1-20) повторно направлено МКІП відповідні переліки пам`яток культурної спадщини, що розташовані на території Луганської області та взяті на облік відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», та не включені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (Луганська область)». Інформація щодо об`єкту Адміністративний будинок заводу, розташований вул. Свердлова (нині - вул. ім. В. Сосюри, 1) зазначена під номером 26 в переліку таких об`єктів, який є повністю аналогічним тому, що надсилався раніше. До листа також додані копії рішень про взяття зазначених об`єктів на державний облік. Також повідомлено, що раніше за вихідним № 58/1315СЄВ від 18.11.2019 зазначені документи і переліки в електронному вигляді надсилалися до МКІП, а на цей час Управлінням здійснюються організаційні дії щодо відновлення бази даних, яка залишилася на окупованих територіях внаслідок бойових дій на сході України.

Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації за вихідним № 01-21/00979 від 24.06.2021 до Міністерства культури та інформаційної політики України спрямовано листа з переліком об`єктів культурної спадщини, розташованих на підконтрольній українській владі території області, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (змінено назви місцевих рад та районів області), а також копії рішень про взяття зазначених об`єктів на державний облік.

У додатку до цього листа «Перелік об`єктів культурної спадщини, розташованих на підконтрольній українській владі території області, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», Архітектура та містобудування, під № 38 вказано «Адміністративний будинок заводу, розташований вул. Свердлова (нині - вул. ім. В. Сосюри, 1)», якому рішенням виконавчого комітету Луганської обласної ради народних депутатів № 54 від 20.02.1992 надано статус пам`ятки, існуючий охоронний номер 225-Вр, облікова документація відсутня.

13.01.2023 Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської ОДА листом № 01-21/29-вс виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 повторно подано до Міністерства культури та інформаційної політики «Перелік об`єктів культурної спадщини, що знаходились на підконтрольній українській владі території області до початку повномасштабної збройної агресії російської федерації, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України Архітектура та містобудування (об`єкти запропоновані для включення до Держреєстру)».

Під номером 36 в переліку таких об`єктів наявна інформація щодо об`єкту, розташованому на території під Лисичанської міської ради, Адміністративний будинок заводу, вул. Свердлова (нині - вул. ім. В. Сосюри, 1), датований кінцем 19 сторіччя, якому рішенням виконавчого комітету Луганської обласної ради народних депутатів № 54 від 20.02.1992 надано статус пам`ятки архітектури та містобудування, існуючий охоронний номер 232-Вр, облікова документація відсутня. Відповідно до примітки, що містить зазначений об`єкт в переліку, цю пам`ятку було пошкоджено/зруйновано внаслідок збройної агресії російської федерації.

Про результати розгляду зазначених переліків відповідач IV суду не повідомив.

Факт отримання листа від 23.04.2020 № 01-21/00539 із всіма додатками Міністерство визнало у відзиві на позов, надіслало до суду копію вказаного листа та доданих до нього переліків пам`яток культурної спадщини, розташованих на території Луганської області та взятих на державний облік відповідно до вимог законодавства, яке діяло раніше, в яких зазначена і вказана в позові пам`ятка.

Оскільки такі пам`ятки фактично вже перебували на державному обліку, чинне законодавство передбачає можливість їх державної реєстрації і за відсутності облікової документації.

Тому суд дійшов висновку, що в ході розгляду цієї справи відповідачі І, ІІ, та ІІІ довели ті обставини, що ними в межах компетенції, визначеної чинним законодавством, вчинені всі необхідні дії для виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 та інших нормативних актів і неодноразово подані на розгляд відповідачу IV переліки пам`яток, не включених до реєстру для розгляду цього питання. З зазначених причин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до вказаних відповідачів.

В той же час відповідач IV (міністерство) не підтвердив належними доказами факт наявності поважних причин, що дійсно протягом тривалого часу (понад трьох років) унеможливили вирішення ним питання про включення зазначених в переліках пам`яток до відповідного реєстру, отже не довів відсутності протиправної бездіяльності зі свого боку щодо вирішення цього питання.

Така протиправна бездіяльність Міністерства, культури та інформаційної політики України як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, щодо не прийняття рішення про внесення інформації щодо пам`яток, розташованих на території Луганської області, які вже перебувають на державному обліку, до Державного реєстру нерухомих пам`яток України порушує інтереси держави в сфері охорони культурної спадщини. Враховуючи вищевикладне, правильним є висновок суду першої інстанції про зобов`язання Міністерства культури та інформаційної політики України вирішити питання щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України інформації щодо пам`яток, інформації щодо пам`яток, що знаходяться на території Луганської області, які вже перебувають на державному обліку згідно з переліками, що надсилалися для розгляду цього питання на виконання вимог пункту 4 наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 за № 501 Управлінням культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації разом з листами від 18.11.2019 № 58/1315СЄВ, від 23.04.2020 № 01-21/00539, від 24.06.2021 № 01-21/00979, від 13.01.2023 № 01-21/29-вс.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі № 360/4480/21 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 11 грудня 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.Д.Компанієць