Справа № 380/11192/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 рокусправа № 380/11192/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України щодо не проведення нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно ОСОБА_1 за період проходження військової служби з часу набуття права на отримання предметів речового майна з жовтня 1997 року по червень 2014 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно ОСОБА_1 за період проходження військової служби з часу набуття права на отримання предметів речового майна з жовтня 1997 року по червень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що проходив військову службу за контрактом в системі Державної прикордонної служби України, а саме військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з жовтня 1997 року, де перебував на речовому забезпеченні. Наказом відповідача № 532-ос від 28.04.2022 його виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. При виключенні зі списків особового складу військової частини відповідач не провів позивачу виплату грошової компенсації за неотримане речове майно за період з жовтня 1997 року по червень 2014 року. Зазначає, що 04.07.2022 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зазначити: чи за весь період військової служби (як це визначено законодавством) нараховано компенсацію, якщо ні, то за який період і у зв`язку з чим, а також додатково надати копію його речового атестату. 26.07.2022 позивач отримав відповідь від відповідача № 70/1577, з якої дізнався, що видача речового атестату йому не передбачена, а грошова компенсація за неотримане під час проходження військової служби речове майно нарахована та виплачена з другої половини 2014 року по квітень 2022 року у зв`язку з тим, що арматурну картку, яка велась з початку проходження військової служби, було знищено. До листа також надано наказ відповідача від 14.06.2022 № 1271-ОС «Про виплату грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна» та довідку розрахунок №8 «Про вартість речового майна на виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за період проходження служби полковнику ОСОБА_2 ». Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.08.2022 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач проходив дійсну військову службу в лавах Державної прикордонної служби та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.04.2022 №532-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вказує, що позивачу відповіддю від 25.07.2022 №70/1577 роз`яснено, що арматурні картки до 2014 року були знищені у зв`язку із штурмом Луганського прикордонного загону. Таким чином, у відповідача відсутні дані з яких можливо було розрахувати грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з жовтня 1997 року по червень 2014 року.

Таким чином вважає, що відсутня бездіяльність відповідача, оскільки виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з жовтня 1997 року по червень 2014 року в день виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення неможливо у зв`язку з тим, що відсутні арматурні картки, в яких містяться дані стосовно отриманого позивачем речового майна. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з витягом з наказу начальника 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 28.04.2022 №532-ос полковника юстиції ОСОБА_1 помічника начальника загону з правової роботи начальника групи юридичного забезпечення, звільненого з військової служби за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також цим наказом позивача виключено із списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення.

З метою нарахування та виплати грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно позивач 12.05.2022 направив заяву до командування військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Крім цього, позивач 04.07.2022 звернувся до відповідача з запитом на інформацію, в якому просив зазначити: чи за весь період військової служби (як це визначено законодавством) нараховано компенсацію, якщо ні, то за який період і у зв`язку з чим, а також додатково надати копію його речового атестату.

За результатами розгляду запиту ОСОБА_1 , відповідач надав відповідь від 25.07.2022 №70/1577. У вказаній відповіді відповідачем заначено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 №1132 «Про речове забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період», речовий атестат є документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби та видається військовослужбовцю у разі вибуття до іншого органу Держприкордонслужби. У зв`язку з тим, що позивач звільнився з лав Державної прикордонної служби України, видача речового атестату не передбачено.

Щодо нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно повідомлено, що нарахування було здійснено з другої половини 2014 року по квітень 2022 року, у зв`язку з тим, що арматурну картку, яка велась з початку проходження служби і до 1 червня 2014 року було знищено від час штурму Луганського прикордонного загону в 2014 році.

Крім цього, надано позивачу витяг з наказу 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 14.06.2022 №1271-ОС «Про виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна» та довідку-розрахунок про вартість речового майна на виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за період проходження служби.

Так, згідно з витягом з наказу 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 14.06.2022 №1271-ОС «Про виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна», позивачу відповідно до постанови КМУ від 16.03.2016 №178 «Про затвердження порядку виплати військовослужбовців Державної прикордонної служби України грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» виплачено компенсацію за неотримане речове майно під час проходження військової служби згідно з довідкою-розрахунком №8 від 11.06.2022 в розмірі 59204,72 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виплати йому грошової компенсації за неотримане речове майно в період з жовтня 1997 року по червень 2014 року протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011-ХІІ) речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Завдання, організація та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори, визначені Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (далі - Інструкція №232).

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно врегульований правовими нормами Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема у разі звільнення з військової служби.

Згідно з пунктами 4, 5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік (п. 7 Порядку №178).

Зміст вищезазначених норм свідчить, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

При цьому, застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу). Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 серпня 2019 року у справі №2040/7697/18 та від 30 липня 2020 року у справі №820/5767/17.

Крім того, суд звертає увагу, що положеннями пункту 4 Порядку №178 передбачено застосування двох різних форм звернення за виплатою грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме: шляхом подання рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, та шляхом подання заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі №803/756/17.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач 12.05.2022 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до наказу №1271-ОС від 14.06.2022 відповідач нарахував та виплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію замість належних до видачі предметів речового майна згідно з довідкою-рахунком №8 від 11.06.2022 в сумі 60106,42 грн.

Листом від 25.07.2022 року №70/1577 3-ій прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України повідомив позивача, що нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно здійснено за період з другої половини 2014 року по квітень 2022 року у зв`язку з тим, що арматурну картку, яка велась з початку проходження служби і до 1 червня 2014 року було знищено від час штурму Луганського прикордонного загону в 2014 році. Тобто, у відповідача відсутні облікові дані речового забезпечення позивача за період з жовтня 1997 року по червень 2014 року, які необхідні для нарахування грошової компенсації за неотримане у вказаний період речове майно.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що не проведення нарахування відповідачем грошової компенсації за неотримане позивачем речове майно за період з жовтня 1997 року по червень 2014 року пов`язане з об`єктивними причинами (знищення первинної облікової документації прикордонного загону у зв`язку зі збройною агресією російської федерації). Тому, така бездіяльність відповідача не може вважатись протиправною.

Поряд з цим суд зауважує, що законодавством не передбачено можливості невиплати грошової компенсації за неотримане позивачем речове майно з часу виникнення права на отримання предметів речового майна.

Тож, відповідно до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

В свою ж чергу, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Суд зазначає, що факт невидачі позивачу речового майна в період з жовтня 1997 року по червень 2014 року сторонами, які беруть участь у справі, не оскаржується.

Отже з урахуванням викладених вище обставин порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно за спірний період.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів встановлено, що зверненню до суду передували обставини звернення позивача до відповідача із відповідною заявою щодо нарахування та виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, відповідь на яку відповідач надав 25.07.2022.

Доказів виплати позивачу компенсації за неотримане речове майно за спірний період відповідачем суду не подано.

Суд враховує, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України.

В підп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Як видно зі змісту підп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Відповідно до абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи те, що обов`язок щодо нарахування, утримання та сплати податку із суми доходу та відповідальність за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку покладається на юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), суд вважає, що визначення та сплата до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб та інших передбачених законом податків, зборів покладається саме на відповідача.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі №805/1008/16-а.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір позивачу не відшкодовується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Перемоги, 58, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової компенсації за неотримане речове майно за період проходження військової служби з жовтня 1997 року по червень 2014 року (з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан