Справа № 160/19578/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років з 31.03.2023 ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, визначеною довідкою, виданою Дніпропетровською обласною прокуратурою №21-9вих23 від 31.03.2023 з додатком до неї, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663, без обмеження її максимальним розміром.
В обгрунтування позову зазначено, що на початку роботи позивача в органах прокуратури (19.07.2005) діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1911 №1789, статтею 50-1 якого було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Позивач зазначає, що оскільки починав свою трудову діяльність в органах прокуратури в період дії Закону №1789, то був впевнений у своїх законних очікуваннях на те, що право на пенсію за вислугу 20 років та в розмірі 90% від суми місячного заробітку ним буде реалізовано та не буде скасовано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 відкрито провадження в у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України регулюються Законом України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014 №1697), який є чинним та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій вказано, що у зв`язку з порушенням відповідачем строку на подання відзиву, позивачем не надаються заперечення по суті відзиву.
Від ГУ ПФУ в Рівненській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї правової позиції зазначає, що з часу набрання чинності Законом України №1697 «Про прокуратуру» (з 15.07.2015) відсутні законні підстави для застосування, зокрема, положень частини 1 статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789 «Про прокуратуру» для призначення пенсії за вислугу років. Відповідач вказує, що оскільки у позивача відсутні 25 років вислуги, які встановлені ч.1 ст.86 Закону №1697 (діє на момент подачі документів для призначення пенсії), то відсутні підстави для її призначення, а оскаржуване рішення є правомірне.
Від позивача до суд надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що гарантії працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 19.07.2005 працює в органах прокуратури Дніпропетровської області на різних посадах.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, яка, відповідно до принципу екстериторіальності, передана на розгляд до ГУ ПФУ в Рівненській області.
В рішенні також зазначено, що на дату звернення (31.03.2023) стаж роботи на посадах прокурорів становить 20 років 01 місяць 13 днів. Загальний страховий стаж становить 20 років 10 місяців 00 днів. Заявник працює.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (у редакції станом на 28.01.2005) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
На час звернення позивача за призначенням пенсії (31.03.2023) набрав чинності Закон України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697).
У зв`язку з набранням чинності Законом №1697 втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789, в частині визначення осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років та розміру такої пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Отже, з наведеного вбачається, що ст. 86 Закону №1697 збільшено стаж роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України №1789 «Про прокуратуру» (у редакції закону від 12.07.2001) з 20 років до 25 років.
При цьому, на час дії положень ст. 50-1 Закону України №1789 «Про прокуратуру» у позивача був відсутній стаж роботи 20 років.
Відтак, у період дії ст. 50-1 Закону України №1789 «Про прокуратуру» позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з чим при прийнятті Закону України №1697 «Про прокуратуру» не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права викладена Верховним судом у постанові від 04.03.2021 у справі №452/208/17, яка відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України має враховуватися судом під час розгляду даної справи.
При цьому, суд зазначає, що спеціальне пенсійне забезпечення працівників прокуратури до 01.06.2015 регулювалося ст. 50-1 Закону №1789.
Так, 02.03.2015 Верховна Рада України прийняла Закон №213, що набрав чинності у цілому 01.04.2015 у п. 5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» зазначеного Закону містилося застереження про те, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.
Оскільки такого закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 прийнято не було, то з цієї дати втратили чинність, зокрема, норми ст.50-1 Закону №1789 щодо права прокурорів і слідчих на пенсійне забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.
Проте, 15.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру», який поновив правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема статтю 86 цього Закону.
Таким чином, працівники прокуратури за наявності на день звернення до органів Пенсійного фонду України відповідної вислуги років та відповідного стажу роботи на посадах прокурорів мають право на пенсійне забезпечення у відповідності до чинної статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру».
Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у березні 2023 року, відповідно, слід застосовувати той закон, який був чинним на момент виникнення даних правовідносин. На час звернення позивача з заявою (31.03.2023) про призначення пенсії був чинним Закон України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру», а тому саме даний закон підлягає застосуванню.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.72-74, 77, 241-246, 250, 257 262 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя О.В. Маковська