Справа № 420/25336/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області (далі - , Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р. індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.06.2016 р. по 03.03.2022 р. індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, за період з 01.03.2018 р. по 22.05.2022 р. з врахуванням базового місяця березень 2018 року;

- зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р. індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року із врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період 01.06.2016 р. по 03.03.2022 р. індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, за період з 01.03.2018 р. по 22.05.2022 р. врахуванням базового місяця березень 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 01.01.1999 р. по 03.03.2020 р. проходив службу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області. У період з 01.01.2016 р. по 22.05.2022 р. не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі. Вважає таку бездіяльність відповідачів протиправною, оскільки право на отримання індексації встановлено законом і відсутність фінансування не виключає її виплату. При цьому базовим місяцем для проведення індексації за вказані періоди є січень 2008 року та березень 2018 року, оскільки останнє, перед спірним періодом, підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося з 01 січня 2008 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294, а наступне - згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704.

Ухвалою від 25.09.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

13.10.2023 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що згідно п.1 ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 228 передбачено, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених та погоджених у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а закладам фахової передвищої та вищої освіти, науковим установам та закладам охорони здоров`я також за наявності затверджених та погоджених у випадках, передбачених цим Порядком, планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів. Установи мають брати бюджетні зобов`язання та здійснювати платежі в межах бюджетних асигнувань, установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади охорони здоров`я також установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів. Порядок грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту на час виникнення спірних правовідносин, визначався наказом МВС України від 23.04.2015 р. № 475 "Про затвердження Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС від 20.07.2018 р. № 623. На виконання вищевказаної Інструкції позивачу нараховувалося грошове забезпечення та робилася індексація в межах кошторисних призначень. Щодо нарахування та виплати індексації з березня 2018 року зазначає, що відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 р. № 1078, місяцем, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, є березень 2018 року. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації, який встановлено у розмірі 103 % При базовому місяці березень 2018 року величина приросту ІСЦ для проведення індексації з`являється у грудні 2018 року. Крім того, позивачу з липня 2019 року по 03.03.2022 р. була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в межах бюджетних асигнувань.

17.10.2023 р. від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, вказавши ідентичні відзиву відповідача-2 підстави, та зазначивши щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р., що позивач виключений зі списків АРЗ СП 19.05.2026 р.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.1999 р. по 03.03.2022 р. проходив службу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області.

Так, згідно витягу з наказу начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 19.05.2016 р. № 223 (по особовому складу) підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який здав справи та посаду старшого інженера дослідно-випробувальної лабораторії аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Одеській області та наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 13 травня 2016 року № 642 о/с призначений на посаду інспектора відділу нагляду (контролю) за особливо-важливими об`єктами центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України в Одеській області, 19 травня 2016 року виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення підрозділу.

Відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 03.03.2022 р. № 108 о/с (по особовому складу) підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області, який перебуває у розпорядженні начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області та який наказом ДСНС України від 25 лютого 2022 року № 76 о/с звільнений із служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпункту 3 (за станом здоров`я), виключено з кадрів ДСНС України 03 березня 2022 року та знято з усіх видів забезпечення.

29.06.2023 р. позивач звернувся до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області із заявою, в якій просив повідомити чи здійснювалася індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. у відповідності до Порядку № 1078 та надати довідку про грошове забезпечення з 01.01.2016 р. по червень 2016 року із зазначенням розміру індексації за кожен місяць служби з обов`язковим зазначенням з 01.01.2016 р. базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

На вказану заяву відповідачем-2 надано довідку про грошове забезпечення, в якій відображено наступні відомості щодо грошового забезпечення: січень 2016 року нараховано 3849,75 грн., з яких посадовий оклад 740 грн., оклад за спеціальним званням 130 грн., надбавка за вислугу років 217,50 грн., надбавка за особливо важливі завдання 543,75 грн., премія 1631,25 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб 587,25 грн.; лютий 2016 року - нараховано 3849,75 грн., з яких посадовий оклад 740 грн., оклад за спеціальним званням 130 грн., надбавка за вислугу років 217,50 грн., надбавка за особливо важливі завдання 543,75 грн., премія 1631,25 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб 587,25 грн.; березень 2016 року - нараховано 3849,75 грн., з яких посадовий оклад 740 грн., оклад за спеціальним званням 130 грн., надбавка за вислугу років 217,50 грн., надбавка за особливо важливі завдання 543,75 грн., премія 1631,25 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб 587,25 грн.; квітень 2016 року - нараховано 4234,73 грн., з яких посадовий оклад 740 грн., оклад за спеціальним званням 130 грн., надбавка за вислугу років 217,50 грн., надбавка за особливо важливі завдання 543,75 грн., надбавка за ризик 108,75 грн., 108,75 грн. премія 1740 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб 645,98 грн.; травень 2016 року - нараховано 16106,87 грн., з яких посадовий оклад 453,55 грн., оклад за спеціальним званням 79,68 грн., надбавка за вислугу років 133,31 грн., надбавка за особливо важливі завдання 543,75 грн., 333,27 грн., надбавка за ризик 66,65 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 4350 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 3480 грн., премія 2610 грн., 1599,68 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб 2456,98 грн.

08.06.2023 р. представник позивача звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області із адвокатським запитом, в якому просив повідомити чи здійснювалася індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по день звільнення 25.02.2022 р. у відповідності до Порядку № 1078 та надати довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. по день звільнення 25.02.2022 р. із зазначенням розміру індексації за кожен місяць служби з обов`язковим зазначенням з 01.01.2016 р. базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Листом від 21.06.2023 р. № 6001.3-4301/6013 відповідач-1 повідомив, що індексація грошового забезпечення за періоди служби проводилася в межах кошторисних призначень та надав довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , з якої слідує, що позивачу виплачено індексацію у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн., у липні 2019 року у сумі 62,22 грн., у серпні 2019 року у сумі 62,22 грн., у вересні 2019 року у сумі 62,22 грн., у жовтні 2019 року у сумі 62,22 грн., у листопаді 2019 року у сумі 62,22 грн., у грудні 2019 року у сумі 62,22 грн., у січні 2020 року у сумі 216,51 грн., у лютому 2020 року у сумі 216,51 грн., у березні 2020 року у сумі 216,51 грн., у квітні 2020 року у сумі 216,51 грн., у травні 2020 року у сумі 216,51 грн., у червні 2020 року у сумі 79,39 грн., у липні 2020 року у сумі 637,87 грн., у серпні 2020 року у сумі 226,29 грн., у вересні 2020 року у сумі 173,49 грн., у жовтні 2020 року у сумі 52,80 грн., 226,29 грн., у листопаді 2020 року у сумі 226,29 грн., у грудні 2020 року у сумі 233,81 грн., у січні 2021 року у сумі 331,42 грн., у лютому 2021 року у сумі 331,42 грн., у березні 2021 року у сумі 331,42 грн., у квітні 2021 року у сумі 415,41 грн., у травні 2021 року у сумі 415,41 грн., у червні 2021 року у сумі 415,41 грн., у липні 2021 року у сумі 540,03 грн., у серпні 2021 року у сумі 540,03 грн., у вересні 2021 року у сумі 540,03 грн., у жовтні 2021 року у сумі 540,03 грн., у листопаді 2021 року у сумі 540,03 грн., у грудні 2021 року у сумі 563,19 грн., у січні 2022 року у сумі 563,19 грн., у лютому 2022 року у сумі 672,35 грн., у березні 2022 року у сумі 65,07 грн.

18.07.2023 р. позивач звернувся до відповідачів із заявами про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по червень 2016 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та з червня 2016 року по день звільнення з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців.

Листами від 31.07.2023 р. № 1086 та від 09.08.2023 р. № 6001.3-5682/6013 відповідачі повідомили, що індексація грошового забезпечення за періоди служби проводилася в межах кошторисних призначень.

Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно ст.18 Закону України від 05.10.2000 р. № 2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ст.19 Закону № 2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 р. № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.ст.33, 34 Закону України "Про оплату праці" такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями ст.2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 р., що діє з 01.01.2016 р.) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.4 ст.4 Закону № 1282-ХІІ).

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (ч.2 ст.5 Закону № 1282-ХІІ).

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 23.04.2015 р. № 475, що був чинним до 14.09.2018 р., затверджено Інструкцію про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція № 475).

Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції № 475 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 7, 10, 11 Інструкції № 475 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління (підрозділу) на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу. Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби. Виплата особам рядового і начальницького складу грошового забезпечення проводиться один раз за поточний місяць у період з 20 по 25 числа. У той самий термін виплачується грошове забезпечення за перерахунками у зв`язку з присвоєнням чергового спеціального звання, призначенням на іншу посаду, зміною розміру відсоткової надбавки за вислугу років тощо.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 р. № 623, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2018 р. за № 936/32388, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція № 623 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 2, 3 Інструкції № 623 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління (підрозділу) на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу (пункт 6 Інструкції № 623).

За приписами пунктів 9, 10 Інструкції № 623 грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби. Виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця у період із 20 по 25 число. У той самий строк виплачується грошове забезпечення за перерахунками у зв`язку із присвоєнням чергового спеціального звання, призначенням на іншу посаду, зміною розміру відсотка надбавки за вислугу років тощо.

Відповідно до пункту 14 Інструкції № 623 індексація грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу здійснюється в порядку та розмірах, установлених чинним законодавством України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.6 Закону № 1282-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (п.44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 р. у справі № 380/1513/20).

За змістом ч.1 ст.9 Закону № 1282-ХІІ індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 р. у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 р. у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 р. у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 206/4411/16-а).

З 01.12.2015 р. положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

За змістом пояснюючої записки до проекту Постанови № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку із цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).

Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну "базовий місяць" на "місяць підвищення доходу", ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення "базового місяця" (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), "місяцем підвищення доходу" є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін "підвищення тарифних ставок (окладів)" для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100 %, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч.3, 4 ст.4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені Постановою № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01.12.2015 р. відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що внаслідок змін, внесених Постановою № 1013, з 01.12.2015 р. діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 р. не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової. Починаючи з 01.12.2015 р. відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294). Вказана постанова була чинною з 01.01.2008 р. до 01.03.2018 р.

Від січня 2008 року посадовий оклад військовослужбовців не змінювався. Він мав змінитися лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704 (далі - Постанова № 704), якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, суд дійшов висновку про те, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.01.2022 р. у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 р. у справі № 420/3593/20, стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку № 1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Також, суд звертає увагу на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 27.07.2023 р. у справі № 380/813/22, що у спірному періоді (з 01.06.2016 до 28.08.2017) повноваження державних органів щодо визначення "місяця підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу за період з 01.01.2016 р. по 19.05.2016 р. (оскільки згідно наказу від 19.05.2016 р. № 223 позивача виключено з 19.05.2016 р. із списків особового складу загону) АРЗ СП ГУ ДСНС України в Одеській області, а в період з 20.05.2016 р. по 28.02.2018 р. ГУ ДСНС України в Одеській області не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року.

Крім того, у період з 01.03.2018 р. по 03.03.2022 р. ГУ ДСНС України в Одеській області індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін березень 2018 року нараховувалася не в повному обсязі, що підтверджується наданою до суду довідкою ГУ ДСНС в Одеській області.

При цьому, відсутність бюджетного фінансування на виплату індексації у повному розмірі, про що зазначають відповідачі, не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

В той же час вимоги позивача про необхідність зобов`язання ГУ ДСНС України в Одеській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 р. по 22.05.2022 р. із визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року є безпідставними, так як з 01.03.2018 р. у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704, якою збільшено посадові оклади військовослужбовців, місяцем для обчислення індексу споживчих цін став березень 2018 року. Тому січень 2008 року є місяцем для обчислення індексу споживчих цін за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р., а 01.03.2018 р. - березень 2018 року.

Окрім цього, згідно витягу з наказу начальника АРЗ СП ГУ ДСНС України в Одеській області від 19.05.2016 р. № 223 (по особовому складу) позивача виключено зі списків особового складу загону з 19.05.2016 р., а відповідно до довідки ГУ ДСНС України в Одеській області подальше нарахування грошового забезпечення позивачу у травні 2016 року здійснено ГУ ДСНС України в Одеській області, крім того відповідно до витягу з наказу начальника ГУ ДСНС України в Одеській області позивача виключено з кадрів ДСНС України 03.03.2022 р., у зв`язку з чим щодо ГУ ДСНС України в Одеській області спірним періодом стосовно не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення є період з 20.05.2016 р. по 03.03.2022 р.

Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 р. у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути "ефективним", як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9).

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не нарахування та невиплати позивачу за період з 01.01.2016 р. по 19.05.2016 р. індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, та бездіяльність Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не нарахування та невиплати позивачу за період з 20.05.2016 р. по 28.02.2018 р. індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 р. по 03.03.2022 р. - березень 2018 року, а з метою поновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу за період 01.01.2016 р. по 19.05.2016 р. індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум, а Головне управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу за період 20.05.2016 р. по 28.02.2018 р. індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, за період з 01.03.2018 р. по 03.03.2022 р. - березень 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242- 246, 250, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області (65091, м.Одеса, вул.Прохорівська, буд.6, ), Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65085, м.Одеса, Тираспольське шосе, буд.14, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65085, м.Одеса, Тираспольське шосе, буд.14, ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 19.05.2016 р. індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року.

Зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65085, м.Одеса, Тираспольське шосе, буд.14, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період 01.01.2016 р. по 19.05.2016 р. індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м.Одеса, вул.Прохорівська, буд.6, ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 20.05.2016 р. по 28.02.2018 р. індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 р. по 03.03.2022 р. - березень 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м.Одеса, вул.Прохорівська, буд.6, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період 20.05.2016 р. по 28.02.2018 р. індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, за період з 01.03.2018 р. по 03.03.2022 р. - березень 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко