Справа № 580/1944/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1944/23 Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості з виплати пенсії,

У С Т А Н О В И В:

17.03.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком за період з 25.10.2021 по 29.11.2022;

- стягнути з відповідача пенсію за віком за період з 25.10.2021 по 29.11.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 25.10.2021 отримує пенсію за віком. Позивач 08.10.2021 та 10.12.2021 зверталась до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії, проте у зв`язку з технічною помилкою в прізвищі позивача у її трудовій книжці їй не було зараховано до страхового стажу періоди роботи з 1980 року по 1998 рік та було відмовлено у призначенні пенсії. З метою усунення вказаної технічної помилки позивач звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту про належність їй трудової книжки. Після прийняття вказаним судом рішення 25.10.2022 у справі №711/4104/22 позивач 29.11.2022 повторно звернулась до відповідача та з 01.12.2022 їй було розпочато виплату пенсії. Проте відповідач не виплачував позивачу пенсію в період з 25.10.2021 по 29.11.2022. Позивач звернулась до відповідача із заявою щодо виплати пенсії за вказаний період, проте відповідач відмовив позивач у такій виплаті. Позивач вважає невиплату пенсії за період з 08.10.2021 та 10.12.2021 протиправною та такою, що порушує її права.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що стаття 45 Закону № 1058 чітко передбачає строк, з якого призначається пенсія за віком і не передбачає жодного розсуду відповідача щодо визначення строку, з якого призначається пенсія в залежності від обставин, внаслідок яких тримісячний строк був пропущений. Поряд з цим, апелянт звертає увагу, що остання була відсутня на території України і не мала змоги звернутись до Пенсійного фонду з додатковими документами. Апелянт наполягає на тому, що пенсія останній була призначена з 25.10.2021, відповідно і повинна бути виплачена з 25.10.2021.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.10.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач за результатами розгляду заяви позивача від 08.10.2021 рішенням №62 від 13.10.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності 28 років страхового стажу. До страхового стажу позивача не були зараховані періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці трудової книжки не була вказана дата народження.

10.12.2021 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності виконавцем для розгляду заяви позивача від 10.12.2021 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви позивача від 10.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було переглянуте рішення відповідача №62 від 13.10.2021 та повідомлено про відсутність підстав для зарахування періодів роботи згідно трудової книжки від 15.07.1980 з тих підстав, що на титульній сторінці трудової книжки зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 », що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0204-8/11858 від 22.02.2022.

25.08.2022 позивач звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту належності документів.

За результатами розгляду заяви позивача від 25.08.2022 Придніпровським районним судом м. Черкаси було прийнято рішення від 25.10.2022 у справі №711/4104/22, яким встановлено факт, що трудова книжка заповнена на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 » (закреслено) ОСОБА_4 , год рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 , образование среднее, профессия зубной техник, дата заполнения ІНФОРМАЦІЯ_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.11.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої додала трудову книжку та рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 у справі №711/4104/22.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач призначив позивачу пенсію за віком з 29.11.2022.

Позивач 27.01.2023 звернулась до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати пенсії за період з 25.10.2021 по 29.11.2022.

Відповідач листом від 24.02.2023 (а.с. 29) повідомив позивача, що з дня досягнення позивачем пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по день звернення з додатково наданими документами (29.11.2022) пройшло більше трьох місяців, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії з 25.10.2021.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у виплаті пенсії за період з 25.10.2021 по 29.11.2022, позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між первинним зверненням позивача 08.10.2021 із заявою про призначення пенсії та повторним зверненням 29.11.2022 минуло більше трьох місяців, тому підстави для призначення позивачу пенсії за віком з первинної дати 08.10.2021 відсутні. Оскільки позивач права на отримання пенсії з 08.10.2021 не набула, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

За визначенням статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають жінки, які народились з 1 квітня 1961 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2021 позивач вперше звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач за результатами розгляду заяви позивача від 08.10.2021 рішенням № 62 від 13.10.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності 28 років страхового стажу. До страхового стажу позивача не були зараховані періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці трудової книжки не була вказана дата народження.

10.12.2021 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності виконавцем для розгляду заяви позивача від 10.12.2021 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви позивача від 10.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було переглянуте рішення відповідача № 62 від 13.10.2021 та повідомлено про відсутність підстав для зарахування періодів роботи згідно трудової книжки від 15.07.1980 з тих підстав, що на титульній сторінці трудової книжки зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 », що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 2300-0204-8/11858 від 22.02.2022.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, необхідною умовою для призначення особі пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - є звернення такої особи не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 29.11.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої додала трудову книжку та рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 у справі №711/4104/22.

Враховуючи, що позивач звернулась до відповідача після спливу трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку, відповідачем було призначено останній пенсію за віком з 29.11.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач не оскаржує ні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 62 від 13.10.2021, ні рішення відповідача про призначення пенсії з 29.11.2022.

Натомість, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати останній пенсії за віком за період з 25.10.2021 по 29.11.2022 та стягнути з відповідача пенсію за віком за період з 25.10.2021 по 29.11.2022.

Статтею 46 Закону № 1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Таким чином, підставою для виплати пенсії за минулий час є її нарахування органом, що призначає і виплачує пенсію.

Враховуючи, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 62 від 13.10.2021 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії з 25.10.2021, а пенсія за віком була призначена за заявою позивача лише з 29.11.2022, правові підстави для нарахування та виплати пенсії за період з 25.10.2021 до 29.11.2022 - відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обставини щодо відсутності у позивача можливості своєчасно звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком, допущені роботодавцем порушення щодо заповнення документів, не спростовують відсутності підстав, визначених статтею 46 Закону № 1058-IV, для виплати позивачеві пенсії за минулий час, оскільки у період з 25.10.2021 до 29.11.2022 не існувало рішення про призначення апелянту пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Судовою колегією враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан