Справа № 380/25976/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 рокусправа №380/25976/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 при В/ч НОМЕР_2 ) з позовом до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , як розрахункової величини, при нарахуванні та при визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу, передбачену п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю, на думку позивача, бездіяльності відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Військова частина НОМЕР_1 підтверджує, що ОСОБА_1 , дійсно проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у відповідача. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.06.2017 №135- ос позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем була заявлена позовна вимога, щодо перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбачено постановою КМУ 889. Позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в сумі 29336 грн. 82 коп.

У відповідності до вимог п. 4.10. Інструкції 425 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №73 від 02.02.2016 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 09.11.2018), затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, (далі - Інструкція №73) відповідно до пункту 2 якої виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 5 Інструкції №73 виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами (але не раніше дня видання наказу про призначення), і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних начальників (командирів).

Відповідно до пункту 6 Інструкції №73 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби: начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Відповідно до пункту 8 Інструкції №73 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Нормативний підхід до розуміння положень постанови №889 в системному зв`язку із правилами Інструкції дають підстави стверджувати, що винагорода, встановлена постановок №889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога при звільненні. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати. Винагорода виплачується як доповненні до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку і умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні. Окрім того, 16.09.2020 Верховним Судом прийнято постанову у справі №826/14853/17 якою надано правовий аналіз положень пункту 8 Інструкції №73 та Постанови №889 в цілому щодо не включення вказаної винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 п справі №240/9504/19, від 06.11.2019 у справі №825/1205/17.

Отже, ураховуючи положення Інструкції №73 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), щомісячна додаткова грошова винагород військовослужбовцям Державної прикордонної служби України не включається до склад місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразової грошове допомоги при звільненні.

Також, представник відповідача зазначив, що згідно наказу Адміністрації ДПС України від 26.12.2022 №118 дійсне найменування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) - ІНФОРМАЦІЯ_3 загін Державної прикордонної служби України (м. Луцьк).

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги підтримав повністю.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.06.2017 № 233-ОС позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «ї» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.06.2017 № 135-ос позивача виключено зі списків особового складу військової частини та видів забезпечення з 23.06.2017.

Вислуга років станом на 23.06.2021 становить: календарна - 08 років 10 місяців 25 днів, пільгова 02 роки 05 місяців 28 днів.

Позивач звернувся до відповідача із запитом від 31.03.2021, в якому просив виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з включенням у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та просив надати інформацію чи відносились посади з 2012 року, на яких позивач проходив військову службу, до переліку військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Листом від 07.04.2021 № 11/3108 відповідач повідомив позивача про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 не регламентує порядок та розмір включення додаткової грошової винагороди до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, а тому розрахунок одноразової грошової допомоги при звільнення було проведено без урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Крім того зазначив перелік посад позивача, які пов`язані з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі №380/6555/21 позов задоволено частково визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо нездійснення нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 01.01.2014 по 09.10.2014 та з 04.08.2015 по 23.06.2017, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.06.2017; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 01.01.2014 по 09.10.2014 та з 04.08.2015 по 23.06.2017, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23.06.2017; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги при звільненні, передбачену ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; в задоволенні решт позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання нарахувати та виплатити таку одноразову грошову допомогу скасовано та в цій частині прийнято нову постанову, якою вказані позовні вимоги залишено без розгляду. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі №380/6555/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №380/6555/21 в частині скасування рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання нарахувати та виплатити таку одноразову грошову допомогу та прийняття в цій частині нової постанови, якою вказані позовні вимоги залишено без розгляду скасовано; Справу в цій частині направлено на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду; В іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №380/6555/21 залишено без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №380/6555/21 апеляційну скаргу Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року в справі №380/6555/21 в частині виплати позивачу одноразової грошової при звільненні - без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі №380/6555/21 Позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в сумі 29336 грн. 82 коп.

Оскільки виплату позивачу одноразової грошової при звільненні було проведено без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, позивач звернувся із заявою до відповідача.

Листом від 05.10.2023 №11/Я-246-261 відповідач відмовив у проведенні перерахунку одноразової грошової при звільненні з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, оскільки відсутні підстави для такого перерахунку.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із абз.1 ч.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Положеннями п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (була чинною на момент проходження позивачем військової служби) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889"для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20% місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40% місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60% місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80% місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як розрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Суд звертає увагу, що додаткова грошова винагорода на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, що не спростовано відповідачем та підтверджується, зокрема, особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати позивача за період з січня по грудень 2017, де зазначено, що грошове забезпечення позивача на момент звільнення за червень 2017 року становило:

- оклад за військовим званням 88,33 грн.;

- посадовий оклад 774,33 грн.;

- надбавка за вислугу років 172,54 грн.;

- надбавка за класність 19,36 грн.;

- компенсація ПДФО 3821,99 грн.;

- компенсація за відп. 2828,18 грн.;

- НзВОВЗ офіцерам 724,64 грн.;

- НОУС 116,15 грн.;

- винагорода 6902,66 грн.;

- гд на озд. 6511,75 грн.;

- комп. прод. пайка 193,82 грн.;

- премія 3097,33 грн.;

- всього нараховано ГЗ 25249,08 грн.;

Крім того, згідно витягу із наказу від 23.06.2017 № 135-ос встановлено виплатити позивачу в т.ч. додаткову грошову винагороду за травень 2017 року та за червень 2017 року.

При цьому, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати вказану винагороду одноразовим видом грошового забезпечення.

Аналогічний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.05.2019 у справі №820/5285/17, від 29.11.2019 у справі №822/112/18, від 05.12.2019 у справі №295/5200/18, також зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.05.2020 у справі №240/12352/19.

Щодо розміру виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги по звільненню та її складових, то суд зазначає, що згідно листа відповідача від 05.10.2023 №11/Я-246-261 додаткова грошова винагорода до складу грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги по звільненню не включена.

Суд враховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: «Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.».

Кабінетом Міністрів України як вищим органом у системі органів виконавчої влади прийнято постанову від 22.09.2010 №889, якою було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду. Як слідує зі змісту подальших змін до цієї постанови, перелік військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода, розширено.

Зі змісту Постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та мала постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №522/2738/17.

Також, суд звертає увагу, що питання віднесення щомісячної додаткової грошової винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 825/997/17.

З урахуванням зазначеного, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення повністю.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволити повністю.

Визнати протиправними дії 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

Зобов`язати 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна