Справа № 741/1065/22
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 741/1065/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2023 року (розглянута відкритому судовому засіданні в залі суду м. Носівка за правилами спрощеного позовного провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 25 жовтня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), яким просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00001458 від 25 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 8500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 04 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку позивач отримав від Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі за текстом - відповідач, Укртрансбезпека) постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи на території України) серії АА № 00001458 від 25 жовтня 2022 року.

З указаної постанови слідує, що 11 вересня 2022 року о 13 год. 36 хв. за адресою: М-05 Київ - Одеса, км 36+303 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,2 % (2,092 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Указаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позивач зазначає, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , він є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 . Крім того згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником транспортного засобу - спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза - Е марки STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, постанова винесена тільки стосовно позивача.

За маршрутом руху транспортного засобу водій автомобіля MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись із контейнеровозом STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , 11 вересня 2022 року проїхав засоби вимірювальної техніки, що здійснюють зважування у русі (автоматичному режимі), а саме: WIM 4.4, WIM 59, WIM 49, однак порушень нормативних параметрів ваги ТЗ виявлено не було. Указані відомості свідчать про невірне здійснення зважування, здійсненого в автоматичному режимі комплексом WIM 5,5 транспортного засобу, а саме: автомобіля MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , із контейнеровозом STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 .

Посилаючись на підпункт «Б» пункту 22.5 ПДР України, позивач уважає, що фактична маса споряджених транспортних засобів, а саме: автомобіля MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись із контейнеровозом STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , під час руху 11 вересня 2022 року не повинна була перевищувати 44 тони, у той час як в оскаржуваній постанові від 25 жовтня 2022 року серії АА № 00001458 посадова особа, яка її виносила, брала за основу дозволену максимальну фактичну масу 40 тон.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову Державної служби Управління з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00001458 від 25 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Власником спеціалізованого напівпричепу - самоскида-контейнеровоза - Е марки STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

11 вересня 2022 року о 13 год. 46 хв. за адресою: М-05 Київ-Одеса, км 36+303 було зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,2 % (2,092 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову серії АА № 00001458 від 25 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Також з постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 5,5, серія та номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № 35-02/5714, 5715, 5716, 5717 до 30 вересня 2022 року, також у постанові АА № 00001458 міститься посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу та відображена фотосвітлина транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Із протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00797-00436-22, проведеного ТОВ «Добробут-Авто» 27 червня 2022 року слідує: категорія, марка, модель 04, STAS, SA33-6K, номерний знак НОМЕР_4 ; дата державної реєстрації: 10 жовтня 2019 року; суть переобладнання (за наявності): зміна конструкції н/пр. для перевез. контейнерів типу 1В та у вст. перекид. обл. та гідравл. системи для забезп. можл. самоск. розвантаження. Транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

Листом Укртрансбезпеки від 15 грудня 2022 року вих. № 7877/3.6/15-22 скаргу Василенка Є. на постанову серії АА № 00001458 від25 жовтня 2022 року було залишено без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Позивач уважає оскаржувану постанову відповідача такою, що порушує його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Водночас, ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Аналіз наведених положень указує на те, що п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи як для руху контейнеровозів, так і для руху інших транспортних засобів та їх составів.

Статтею 132-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Зокрема, частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не погоджується з правомірністю оскаржуваної постанови від 25 жовтня 2022 року, оскільки уважає, що відповідачем не враховано, що позивачеві ОСОБА_1 належить тільки спеціалізований вантажний сідловий тягач Е марки MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , а контейнеровоз марки STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , належить іншій особі, а саме ОСОБА_2 .

Так, згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Отже, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже, рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, у тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Тому дії відповідача щодо винесення постанови за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно власника тягача ОСОБА_1 є правомірними.

Також зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не погоджується з правомірністю оскаржуваної постанови від 25 жовтня 2022 року, оскільки вважає, що відповідачем не враховано факт приєднання до спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза - марки STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 , що призвело до помилкового обрахунку відсоткового значення перевищення загальної маси транспортного засобу та нормативних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 25 жовтня 2022 серії АА № 00001458 встановлено факт порушення позивачем вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 5,2% (2,092 тон), а транспортним засобом, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, зазначено винятково транспортний засіб MAN TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 10 серпня 2022 року серія НОМЕР_2 транспортний засіб MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

Із фотозображення транспортного засобу, здійсненого в автоматичному режимі в момент вчинення правопорушення, 11 вересня 2022 року о 13 год. 46 хв. на ділянці дороги М-05 км., Київ-Одеса, км. 36+303, убачається, що зафіксовано проїзд транспортного засобу MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом - контейнеровозом.

Разом з цим, оскаржувана постанова від 25 жовтня 2022 року серії АА № 00001458 не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що з огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і спеціалізованого напіпричепа-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Колегія суддів приходить до висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем у справі безпідставно не враховано факт проїзду транспортного засобу MAN модель TGX 26.480, д. н. з. НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом - контейнером марки STAS модель SA33-6K, д. н. з. НОМЕР_4 .

Так, можливе недотримання перевізником вимог щодо маркування, опломбування контейнеру, вимог щодо перевезення вантажу в контейнері, як і ненадання товаротранспортних документів на вантаж при перевезенні його в контейнері, а також інших вимог наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України» не є свідченням того, що транспортний засіб, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, не відповідає ознакам контейнеровоза для цілей застосування положень п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

З даних фотофіксації в автоматичному режимі правопорушення чітко вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом-контейнером, навантаженим вантажем.

Оскаржувана постанова від 25 жовтня 2022 року не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів. Так, з листа Укртрансбезпеки від 15 грудня 2022 року вих. № 7877/3.6/15-22 убачається, що при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені п. 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів з фактичною масою до 40 тон, а не для контейнеровозів (понад 44 тони) (а. с. 19-21).

Однак, указана обставина не була врахована уповноваженим працівником Укртрансбезпеки під час винесення спірної постанови.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї постанови. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першо інстанції дійшов до правильного висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи на території України) серії АА № 00001458 від 25 жовтня 2022 року підлягає скасуванню, а адміністративний позов у цій частині задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 250, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення, а рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль