Справа № 444/3319/23
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3319/23
Провадження № 2-а/444/40/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

за участі секретаря судового засідання Гнідець В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 15 травня 2023 року інспектором поліції УПП у Львівській області капралом поліції Заращак Д.Р. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998642 про те, що він (на думку працівника поліції) 15 травня 2023 року о 23.49 год. в місті Львові, вулиця Двірцева, керував транспортним засобом Dacia Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку в темну пору доби.

Вказану постанову вважає незаконною та необгрунтованою, а отже, вважає, що така має бути скасована виходячи з наступного.

Стверджує, що жодною правопорушення, яке зазначене у постанові Відповідачем, він, в цей час і в цьому місці, які зазначені в постанові, не вчиняв, і його вини жодним чином не було доведено.

Крім цього, вказує, що обставини, які викладені в оскаржуваній постанові і які, за висновками Відповідача, стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності жодним чином не підтверджені та не доведені, адже доказів такого не подано.

Просив поновити йому строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998642 від 15 травня 2023 року, як такий, що пропущено з поважних причин, та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998642 від 15 травня 2023 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а справу відносно нього - закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив такі задоволити в повному обсязі. Пояснив, що дійсно вказаної дати та у вказаному місці він керував зазначеним т/з та був зупинений працівниками поліції які пояснили, що у нього не працює підсвітка заднього номера. Вийшовши з автомобіля він на вимогу працівників поліції надав необхідні документи, однак ним відразу ж було встановлено, що таке не відповідає дійсності на, що він звернув увагу працівників поліції, однак на думку працівника поліції мало бути дві лампочки підствітки номерного знаку, а світилася лише одна. Пісця цього він пояснив працівникам поліції, що у вказаному автомобілі конструктивно є лише одна лампочка підствітки, а тому навіть теоретично дві не можуть світити. Після деяких хвилин спілкування працівники поліції його відпустили та при цьому не складали жодних документів. Про те, що на нього вказаної дати було накладено адміністративне стягнення дізнався після того, як виконавчою службою було заблоковано його банківську карточку та прийшовши до виконавчої служби про це дізнався лише 08.09.2023. Зазначає, що постанова працівниками поліції при ньому не виносилася, жодних документів він не підписував та не відмовлявся від пидпису чи отримання копії постанови. Просить поновити йому строк на звернення до суду та задоволити його позовні вимоги.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні даного позову. Окрім цього просить розгляд справи проводити у його відсутності та за наявними в матеріалах справи доказами. В обгрунтування свого відзиву покликається на те, що інспектор поліції має право зупиняти водія лише за наявності певних обставин, зокрема і з приводу порушення ПДР. Зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт порушення ПДР водієм ПДР, а саме п. 2.9.в ПДР. При розгляді справи було дотримано правил процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого порушення. Щодо відеофіксування як самого порушення так і дотримання працівником правил процедури підготовки та розгляду справи то зазначає, що таке відео не збереглося, оскільки строк зберігання становить 30 діб, а УПП не були відомі наміри позивача оскаржувати дії поліції, тоиму і не зберегли таке відео.

Вислухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, відзив та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на оскарження постанови, то суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, при ретельному досліджені копії оскаржуваної постанови вбачається, що в такій відсутні жодні підписи особи яка притягується до адміністративної. Натомість в графі про роз`яснення прав міститься запис "з правами ознайомлений", однак самого підпису особи не має, в графі про отримання копії постанови зазначено "від отримання копії та підпису ознайомлений", однак знову ж таки жодного підпису не має. Слід зазначити, що вказані записи по почерку є схожими, однак стверджувати, що такі належать позивачу, підстав у суд не має, та і сам зміст цих записів суперечить один одному, є нелогічними.

Таким чином, на думку суду посилання відповідача на доводи наведені у відзиві є безпідставними.

Так, можливо інспектор поліції і мав підстави зупинити автомобіль позивача, оскільки в умовах міста, безліч міського світла, вуличних ліхтарів, рекламних щитів та іншого міг не зрозуміти та не розібратися чи номерний знак підсвічується, та вважаючи, що такий не підствічується і зупинив т/з позивача.

Однак, подальші дії працівників поліції повинні бути зафіксовані, як щодо процедури підготовки та розгляду справи так і по факту самого порушення, оскільки після зупинки можна чітко зафіксувати працює чи не працює підствітка.

Щодо незбереження відповідачем відеофіксування з тих підстав, що йому не були відомі наміри позивача оскаржувати дії поліції, то на думку суду такі взагалі є безпідставними, оскільки жодних доказів винесення оскаржуваної постанови в присутності позивача, в тому числі вручення йому копії постанови суду не представлено. Позивач не міг знати раніше 08.09.2023 р. про свій намір оскаржити постанову, оскільки про її існування довідався лише вказаної дати, а іншого суду не представлено, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні підпи позивача.

Судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови Позивачем не було отримано в день її винесення. Дану постанову останній отримав лише 08 вересня 2023 року коли після заблокування своїх банківських карток звернувся у виконавчу службу та відповідно отримав копію ухвали про відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього суд враховує, що оскаржувана постанова також не була надіслана позивачу на його поштову адресу, оскільки доказів інакшого знову ж таки суду не представлено.

Згідно з нормами статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як наслідок враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для оскарження постанови з поважних причин, а тому йому необхідно поновити строк для оскарження постанови від 15 травня 2023 року.

Щодо постанови інспектора поліції УПП у Львівській області капрала поліції Заращак Д.Р. від 15 травня 2023 року серії № 6998642 про накладення адміністративного стягнення, то суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 15 травня 2023 року інспектором поліції УПП у Львівській області капралом поліції Заращак Д.Р. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998642 про те, що останній (на думку працівника поліції) 15 травня 2023 року о 23.49 год. в місті Львові, вулиця Двірцева, керував транспортним засобом Dacia Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку в темну пору доби.

З матеріалів справи, а саме копії постанови серії ЕАС № 6998642 від 15 травня 2023 року, вбачається, що будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП не надано. В графі до постанови додаються не зазначено, щоб до такої додавалися будь-які докази порушення ПДР, в тому числі і відео з місця події яке б свідчили, що на момент винесення постанови поліцейський мав беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення і дотримання правил процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого порушення.

Таким чином і твердження відповідача про наявність самого відео, яке буцімто не збережено через строк зберігання в 30 днів не заслуговаує на увагу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. 2.9.в ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП на момент винесення постанови серії ЕАС № 6998642 від 15 травня 2023 року, не підтверджено належними та допустимими доказами, а точніше таких не представлено суду взагалі жодних.

Разом з тим при вирішенні даної справи суд враховує постанову Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року, в якій Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пункту п. 2.9.в. ПДР України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 15 травня 2023 року серії ЕАС № 6998642.

Окремо слід зазначити позицію Верховного Суду викладену у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, в якій Верховний Суд роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України Відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Інші доводи викладені у відзиві на позовну заяву також жодним чином не спростовують викладені Позивачем позовні вимоги.

Враховуючи наведене Суд звертає увагу на те, що ??відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, чи спростовували б твердження Позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до однозначного висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП є недоведеним.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст. 9, 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998642 від 15 травня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закрити провадження усправі.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , УНЗР 499, паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 25 червня 1997 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта відсутня)

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції (адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, тел. , e-mail: )

Повне судове рішення складено 14.12.2023.

Суддя Р. Б. Ясиновський