Справа № 200/5661/21
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Справа№200/5661/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Зурабашвілі А.О.

за участю сторін:

представників позивача: Малявіної Т.В., Луценка А.А.

представника відповідача: Малиновського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» про стягнення адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році у розмірі 2839373,70 грн. та пені у розмірі 11925,27 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 року позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул.Серова, 1а), звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, вул.Залізнична, 82) про стягнення адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році у розмірі 2839373,70 грн. та пені у розмірі 11925,27 грн.

Свою позицію обґрунтував тим, що за інформацією ГУ ДПС в Донецькій області, яка була сформована відносно ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на підставі звітності підприємства про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма №Д4), середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» у 2020 році склала 163 особи, а середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність у 2020 році ГУ ПФУ у Донецькій області, на підставі поданої підприємством звітності варіювалась від 39 до 48 осіб. 24.02.2021 року від відповідача надійшов звіт форми №10-ПОІ «Про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік». У наданому звіті форми 10-ПОІ за 2020 рік ТОВ «Шахтобудівельна компанія» зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році -1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 50 осіб (з них за статтю 36 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 36 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4жінки; за віком від 36 до 60 років 18 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 50 осіб; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333 грн., сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк). Після чого, 27.02.2021 року від ТОВ «Шахтобудівельна компанія» надійшов «виправлений» звіт за формою №10-ПОІ за 2020 рік, у якому було зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році -1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 51 особа (з них за статтю 36 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 36 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4 жінки; за віком від 36 до 60 років 18 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60 років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 51 особа; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333 грн., сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк). Через деякий час, а саме 04.03.2021 року від ТОВ «Шахтобудівельна компанія» надійшов ще один «виправлений» звіт за формою №10-ПОІ за 2020 рік, у якому було зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році -1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 51 особа (з них за статтю 37 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 37 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4 жінки; за віком від 36 до 60 років 19 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60 років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 51 особа; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333 грн., сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк). Приймаючи до уваги інформацію, зазначену у звіті Форми №10-ПОІ за 2020 рік відповідач, всупереч вимогам ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» не виконав норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю, що на думку представника позивача, свідчить про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства. А згідно інформації, отриманої від ГУ ПФУ в Донецькій області, яка була сформована відносно страхувальника на підставі звітності підприємства про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач, всупереч вимогам ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» не виконало норматив у працевлаштуванні 10 осіб з інвалідністю. Згідно розрахунку, зробленого на підставі відомостей отриманих з ГУ ПФУ у Донецькій області, сума адміністративно господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році становить 2839373,70 грн. Передбачені Законом санкції відповідачем не сплачені, у зв`язку з чим станом на 05.05.2021 року сума нарахованої пені складає 11925,27 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23.06.2021 року.

10.06.2021 року представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» було виконано вимогу законодавства в частині виділення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році (було зарезервовано та створено 54 робочих місця з необхідних 51).

Щодо пошуку осіб з інвалідністю зазначив, що протягом 2020 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія» працевлаштувало усіх осіб з інвалідністю, які звернулись до підприємства. Випадки необґрунтованої відмови у працевлаштуванні осіб з інвалідністю відсутні. Вважає, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» в повному обсязі виконані вимоги законодавства щодо створення робочих місць в установленому законом порядку. Однак, наявні вільні місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, які були вказані у звітах 3-ПН не були заповнені з незалежних від підприємства причин: відсутність осіб з інвалідністю, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Щодо належного звітування про працевлаштування осіб з інвалідністю зазначив, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» виконало покладений обов`язок щодо щорічного звітування перед Фондом щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

Щодо відсутності підстав для застосування адміністративно господарських санкцій зазначив, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» виконало усі покладені на нього обов`язки щодо забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю. Незабезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю у необхідній (для виконання нормативу) кількості не залежало від дій відповідача.

Щодо кількості працевлаштованих осіб з інвалідністю зазначив, що відповідачем буде надана уточнена звітність Д4за 2020 рік з урахуванням фактичної кількості працівників з інвалідністю.

Щодо непроведення перевірки відносно виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та протиправності застосування адміністративно господарських санкцій зазначив, що висновок відділення Фонду про порушення ТОВ «Шахтобудівельна компанія» вимог ст.19,20 Закону №875-ХІІ ґрунтується винятково на поданому звіті за формою №10-ПН без проведення перевірки та належної правової оцінки її результатів.

22.06.2021 року представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що всупереч вимогам ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» ТОВ «Шахтобудівельна компанія» не виконало норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю, що свідчить, на думку представника позивача, про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства. Крім того, відповідачем не виконано норматив у працевлаштуванні 10 осіб з інвалідністю. За інформацією Покровського міського центру зайнятості звід за формою №3-ПН до державної служби зайнятості надавався на протязі всього 2020 року. Згідно наданих роботодавцем вакансій, серед категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню та яким надається перевага у прийнятті на роботу, категорія «особа з інвалідністю» у всіх поданих роботодавцем звітах за 2020 рік зазначена не була. Звернення на протязі 2020 року відповідача до державної служби зайнятості зі звітами за формою №3-ПН свідчать, на думку представника позивача, про порушення вимог ч.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», що полягає у нестворенні та у неналежному інформуванні центру зайнятості про наявність вільних робочих місць саме для осіб з інвалідністю в період з січня по грудень 2020 року в кількості 10 робочих місць. Додав, що відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю , затвердженого постановою №70 від 31.01.2007 року уточнююча форма звітності за формою 10-ПОІ не передбачена. Відділенням не були взяті до уваги два виправлених звіти за формою 10-ПОІ.

Ухвалою суду від 23.06.2021 року відкладено підготовче засідання на 06.07.2021 року.

06.07.2021 року у судовому засідання оголошено перерву до 16.07.2021 року.

Ухвалою суду від 16.07.2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Клопотання представників сторін про надання часу для примирення задоволено. Надано час для примирення сторін до 06.09.2021 року Призначено підготовче засідання на 06.09.2021 року.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.09.2021 року.

16.09.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2021 року.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року зупинено провадження у справі №200/5661/21-а до 01.12.2021 року.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.12.2021 зупинено провадження у справі №200/5661/21-а до 01.03.2022 року.

01.03.2022 року судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, у тому числі в Донецькій області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року клопотання представників позивача та відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

07.07.2021 року представником відповідача надано доповнення до відповіді на відзив, у якому просив суд звернути увагу на позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.06.2021 року по справі 920/474/20.

06.12.2023 року представником відповідача надано додаткові пояснення у справі, відповідно до яких він зазначає, що 22.02.2022 відповідачем було направлено на адресу позивача заяву про примирення сторін у справі 200/5661/21 з супровідним листом від 22.02.2022, вих № 02/218.

05.12.2023 відповідачем було повторно направлено заяву про примирення сторін у справі 200/5661/21 з супровідним листом від 04.12.2023, вих № 1523.1/07-01.

Представники позивача у судовому засіданні не погодились з умовами примирення, просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач - Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, , місцезнаходження: м. Маріуполь, вул. Серова, 1а.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 40162326, місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, вул.Залізнична, б.82.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» надано звіт форми №10-ПОІ «Про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік». У наданому звіті форми 10-ПОІ за 2020 рік ТОВ «Шахтобудівельна компанія» зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році - 1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 50 осіб (з них за статтю 36 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 36 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4 жінки; за віком від 36 до 60 років 18 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60 років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 50 осіб; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333,00 грн., сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк) (а.с.10).

Після чого, повторно ТОВ «Шахтобудівельна компанія» надано звіт за формою №10-ПОІ за 2020 рік, у якому було зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році -1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 51 особа (з них за статтю 36 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 36 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4 жінки; за віком від 36 до 60 років 18 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60 років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 51 особа; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333,00 грн.,сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк) (а.с.11).

Також, від ТОВ «Шахтобудівельна компанія» надано ще один звіт за формою №10-ПОІ за 2020 рік, у якому було зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (рядок 01) у 2020 році -1263 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) 51 особа (з них за статтю 37 чоловіків та 14 жінок; за місцем проживання фактично проживають у місті 37 чоловіків та 14 жінок; за віком від 18 до 35 років 10 чоловіків та 4 жінки; за віком від 36 до 60 років 19 чоловіків та 9 жінок; за віком понад 60 років 8 чоловіків та 1 жінка; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (рядок 03) 51 особа; фонд оплати праці штатних працівників (рядок 04) 349009,00 грн., середньомісячна заробітна плата штатного працівника (рядок 05) 276333 грн., сума адміністративно господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (рядок 06) (прочерк) (а.с.12).

16.03.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь «Про надання публічної інформації», у якій зазначено про те, що за даними інформаційних баз по страхувальнику ТОВ «Шахтобудівельна компанія» наявна інформація щодо середньооблікової кількості штатних працівників осіб за звітний 2020 рік: січень - складала 1306 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 42 особи); лютий - складала 1335 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 41 особи); березень- складала 1342 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 40 осіб); квітень - складала 1294 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); травень - складала 1277 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); червень - складала 1260 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 40 осіб); липень- складала 1260 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); серпень - складала 1239 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 35 осіб); вересень - складала 1222 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 42 особи); жовтень - складала 1204 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 38 осіб); листопад - складала 1201 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 43 особи); грудень - складала 1212 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 48 осіб) (а.с.20).

18.08.2020 року, 14.09.2020 року, 29.09.2020 року, 21.10.2020 року відповідачем подавалась звітність про інформацію про попит на робочу силу (вакансії) форми №3-ПН (а.с.23-44). Відповідно до розділу ІІ. Коментарі до доданих вакансій серед категорій громадян, які мають додаткові гарантії у сприянню працевлаштуванню та можуть бути працевлаштованими, категорія «інваліди, які не досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у всіх поданих звітах за 2020 рік відсутня.

Позивачем здійснено розрахунок суми адміністративно господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році в сумі 2839373,70 грн. та пеню в сумі 11925,27 грн. (а.с.13,14).

Відповідачем вказані санкції в добровільному порядку не сплачено, що стало причиною звернення позивача до суду для стягнення вказаних сум в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 875-XII), визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 1 статті 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Статтею 217 Господарського кодексу України передбачено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту частини 2 статті 218 Господарського кодексу України слідує, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

За приписами частин 1, 2 статті 17 Закону № 875-ХІІ з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Частиною 3 статті 17 Закону № 875-ХІІ встановлено, що відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

На виконання пункту 4 частини 3 статті 50 Закону № 5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» ( далі - Порядок № 316). Відповідно до пункту 5 Порядку № 316 форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067-VI та Порядком № 316; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом № 875-ХІІ; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

У свою чергу, закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - осіб з інвалідністю.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17, від 20 травня 2019 року у справі № 820/1889/17 та від 03 грудня 2020 року у справі № 812/1189/18, від 24 березня 2021 року у справі № 440/2371/19.

Законом № 875-ХІІ визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такої особи з інвалідністю.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу субсидіарно покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є наказ по підприємству стосовно створення відповідного робочого місця, звіт форми № 3-ПН, що подається у порядку, визначеному наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31 травня 2013 року.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 липня 2020 року у справі № 804/4097/18.

Разом з тим, як випливає з приписів частини 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ, до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування осіб з інвалідністю, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.

Суд також звертає увагу, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 806/1368/17, від 20 травня 2019 року у справі № 820/1889/17 та від 22 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.003187.

Додатковими доказами належного виконання роботодавцем своїх обов`язків є розміщення на телебаченні, у друкованих чи електронних засобах масової інформації, або у іншій формі оголошень, які містять інформацію про пошук відповідних працівників та підтверджують реальність намірів стосовно здійснення такого працевлаштування, а також підписання договорів співпраці з Державною службою зайнятості стосовно оперативного підбору претендентів на заявлені роботодавцем вакансії.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2018 року у справі № 817/650/17, від 20 травня 2019 року у справі № 820/1889/17, від 12 липня 2019 року у справі № 812/1126/18.

Таким чином, передбачена частиною першою статті 20 Закону № 875-ХІІ міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону № 875-ХІІ, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування осіб з інвалідністю, або 2) у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону № 875, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні особи з інвалідністю, яка звернулася до роботодавця самостійно чи була направлена до нього державною службою зайнятості.

При цьому суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

У зв`язку з цим, суд має перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду, що викладена у постановах від 15.04.2019 у справі №820/2190/17, від 24.03.2021 у справі №440/2371/19.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зазначило, що відповідач всупереч вимогам ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» не виконав норматив у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, що на думку позивача, свідчить про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства.

Судом встановлено, що дійсно 18.08.2020 року, 14.09.2020 року, 29.09.2020 року, 21.10.2020 року відповідачем подавалась звітність про інформацію про попит на робочу силу (вакансії) форми №3-ПН (а.с.23-44). Відповідно до розділу ІІ. Коментарі до доданих вакансій, серед категорій громадян, які мають додаткові гарантії у сприянню працевлаштуванню та можуть бути працевлаштованими, категорія «інваліди, які не досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у всіх поданих звітах за 2020 рік відсутня.

Разом з тим, кількість працевлаштованих осіб з інвалідністю протягом 2020 року відповідачем у звітах форми 10-ПОІ зазначено 50-51 особа.

Згідно листа від 16.03.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь «Про надання публічної інформації», у якій зазначено про те, що за даними інформаційних баз по страхувальнику ТОВ «Шахтобудівельна компанія» наявна інформація щодо середньооблікової кількості штатних працівників осіб за звітний 2020 рік: січень - складала 1306 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 42 особи); лютий - складала 1335 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 41 особи); березень- складала 1342 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 40 осіб); квітень - складала 1294 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); травень - складала 1277 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); червень - складала 1260 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 40 осіб); липень- складала 1260 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 39 осіб); серпень - складала 1239 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 35 осіб); вересень - складала 1222 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 42 особи); жовтень - складала 1204 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 38 осіб); листопад - складала 1201 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 43 особи); грудень - складала 1212 осіб (у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 48 осіб) (а.с.20).

На підставі даного листа позивачем встановлено спірне порушення.

Однак, суд критично оцінює вказаний лист ГУ ПФУ у Донецькій області як доказ наявності спірного порушення, оскільки в матеріалах справи також наявні звіти відповідача форми 10-ПОІ, які містять інші дані і спростовують невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році.

Позивач жодним чином не спростував дані, вказані позивачем в звітах форми 10-ПОІ, не обгрунтувавши надання переваги саме інформації, наданої ГУ ПФУ у Донецькій області.

Крім того, перевірка ТОВ "Шахтобудівельна компанія" зі спірного питання уповноваженими органами не проводилась.

Водночас, на підтвердження належного виконання своїх обов`язків, а саме: забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу, відповідачем надані наступні докази.

Наказом ТОВ «Шахтобудівельна компанія» від 26.12.2019 року №2133 «Про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю» на виконання вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» прийнято рішення про створення 54 робочих місць для осіб з інвалідністю (а.с.67).

Крім того, надано договір про співпрацю у формі реалізації спільного проєкту «Соціальна підтримка та забезпечення трудової діяльності молоді» від 01.03.2019 року, який укладено між громадською організацією «Покровська районна організація осіб з інвалідністю» в особі голови Сахарової К.М. (Сторона 1) та ТОВ «Шахтобудівельна компанія» (Сторона 2).

Відповідно до п.2.1 Договору згідно ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Закону України «Про психіатричну допомогу», Закону України «Про зайнятість населення», а також з метою працевлаштування осіб з інвалідністю сторони домовились про спільну реалізацію проєкту «Соціальна підтримка та забезпечення трудової діяльності молодості».

Метою реалізації проєкту є працевлаштування осіб з інвалідністю. Проєкт реалізується щорічно, починаючи є 01.03.2019 року (п.2.2, 2,3 Договору).

Згідно положенню розділу 3 Договору: Сторона 2 створює для працевлаштування осіб з інвалідністю робочі місця та: забезпечує умови праці, які відповідатимуть вимогам їх індивідуальних програм реабілітації; надає інші соціально економічні гарантії, передбачені законодавством відповідно до нормативу, встановленого ч.1 ст.19 Закону №875; забезпечує працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць для їх працевлаштування. Сторона 1 підбирає на вакантні місця на направляє Стороні 2 кандидатів для працевлаштування (а.с.180-182).

06.02.2020 року, 10.04.2020 року, 17.06.2020 року, 29.07.2020 року відповідачем на адресу ГО «Покровська районна організація осіб з інвалідністю» направлялися листи «Про працевлаштування осіб з інвалідністю», у яких відповідач повідомляв про наявність вакантних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю та звертався із проханням повідомити всім членам спілки, які мають бажання працювати у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» (а.с.68-71).

З відповіді ГО «Покровська районна організація осіб з інвалідністю» від 14.06.2021 року №01/30 слідує, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» у 2020 році направлялись листи з повідомленням про наявність вакантних посад. На протязі 2020 року направлено до ТОВ «Шахтобудівельна компанія» 14 осіб, з яких 13 працевлаштовано. Необґрунтовані відмови від ТОВ «Шахтобудівельна компанія» щодо працевлаштування осіб з інвалідністю відсутні (а.с.179).

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що надані представником відповідача докази підтверджують, що відповідачем вживались реальні заходи для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу, а позивачем не доведений факт наявності невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем здійснено всі можливі заходи для самостійного працевлаштування осіб з інвалідністю до встановленого нормативу, зокрема, шляхом: створення робочих місць для осіб з інвалідністю, неодноразового повідомлення Громадської організації «Покровська районна організація осіб з інвалідністю», з якою укладено договір про співробітництво у формі реалізації спільного проєкту «Соціальна підтримка та забезпечення трудової діяльності молоді» від 01.03.2019 року з метою працевлаштування осіб з інвалідністю про наявність вакантних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю, в результаті чого у 2020 році кількість працевлаштованих у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» членів організації з інвалідністю становить 13 осіб, а тому, на думку суду, застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій є безпідставним.

Доказів необґрунтованої відмови відповідача щодо працевлаштування осіб з інвалідністю матеріали справи не містять.

Згідно з нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відповідно до вимог КАС України не має.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» про стягнення адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році у розмірі 2839373,70 грн. та пені у розмірі 11925,27 грн. - відмовити.

У судовому засіданні 12.12.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 15.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая