Справа № 380/17064/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 рокусправа № 380/17064/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідачка) про стягнення податкового боргу в сумі 16722 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має податковий борг, котрий складається із сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Податкове зобов`язання визначене платнику податків контролюючим органом шляхом винесення зазначеного в позовній заяві податкового повідомлення рішення. Оскільки відповідачка не сплатила ці зобов`язання у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Скерована відповідачці податкова вимога не призвела до сплати податкового боргу у добровільному порядку, тому контролюючий орган на підставі п. 87.11 ст.87 Податкового кодексу України звернувся до суду з цим позовом.

На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України 26.07.2023 суд здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 . Згідно з отриманою відповіддю № 159743 від 26.07.2023 гр. ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ГУ ДПС у Львівській області та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог. Суд вжив додаткових заходів для належного оповіщення відповідача про розгляд цієї справи за його участі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку статті 130 КАС України.

Відповідачка, ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, повідомила суд, що податкове повідомлення-рішення № 1-1307 від 05.09.2022 та податкова вимога №0-1305 від 29.12.2021 не надіслані їй належним чином, оскільки не проживає за вказаною у них адресою. Зазначає, що місце реєстрації змінила ще у 2007 році, обов`язку повідомляти податкову про зміну місця реєстрації фізичної особи платника податків законодавством не передбачено. Крім того, звертає увагу суду, що податкове повідомлення-рішення не містить детального розрахунку суми податку на нерухоме майно, а також інформації щодо об`єктів нерухомого майна, за яке стягується податок.

Позивач подав відповідь на відзив, де ще раз наголосив на тому, що контролюючий орган належно виконав свої обов`язки щодо надсилання податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги платнику податків на його податкову адресу, яка зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб платників податку. Також зазначив, що відповідно до п. 70.7 ст.70 ПК України фізична особа - платник податків зобов`язана повідомити контролюючий орган відомості щодо зміни місця реєстрації такого платника податків.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачка подала клопотання про витребування доказів, де зазначила, що ознайомившись із текстом позовної заяви та податковим повідомленням-рішенням № 1-1307 від 05.09.2022, не побачила детального розрахунку суми податку на нерухоме майно у розмірі 16722 грн та розрахунку суми податкового боргу у розмірі 63906,84 грн, зазначеного в позовній заяві та доданій до позовної заяви довідці ГУ ДПС у Львівській області від 12.07.2023 № 7767/5-13-01-13-03.

Суд ухвалою від 05.12.2023 відмовив у задоволенні даного клопотання у зв`язку із тим, що детальні розрахунки сум податку стосуються питання обґрунтованості нарахування податкового зобов`язання (іншими словами законності ППР), а ці обставини не входять в предмет доказування у справі про стягнення податкового боргу.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є платником податків, її податкова адреса з моменту реєстрації в ЄРФОПП 04.08.1997 - АДРЕСА_2 (а.с.20). З пояснень сторін з цього питання вбачається таке:

- позивачка повідомляє, що проживала в АДРЕСА_2 до 2007 року і як фізична особа не має обов`язку повідомляти податкову інспекцію про зміну адреси платника податку (а.с.45);

- відповідач повідомляє, що ОСОБА_2 відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків зобов`язана подавати до контролюючого органу відомості про зміну даних, що вносяться до облікової картки (в т.ч. щодо місця проживання/місцеперебування, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою №5ДР/5ДРП. Від моменту реєстрації 04.08.2017 в ДРФОПП за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не повідомляла про зміну податкової адреси, що підтверджується листом Управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Львівській області про надання інформації № 715/13-01.12-01-09 від 04.08.2023 та поясненнями відповідача (а.с. 22, 49-50).

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 159743 від 26.07.2023 гр. ОСОБА_1 з 28.12.2012 зареєструвала місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Контролюючий орган визначив ОСОБА_1 податкові зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення № 1-1307 від 05.09.2022 на суму 16722 грн. Це рішення скероване на податкову адресу платника податків ( АДРЕСА_2 ) у визначеному ПК України порядку рекомендованою кореспонденцією (а.с.6 зворот, 10 зворот), в адміністративному чи судовому порядку платником податку не оскаржувалося. Оскільки платник податку не сплатив визначені йому контролюючим органом та узгоджені грошові зобов`язання у встановлені ПК України строки, такі набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган надіслав платнику податків податкову вимогу № 0-1305 від 29.12.2021 з вимогою сплатити заборгованість (а.с. 10).

Станом на 10.07.2023 податковий борг ОСОБА_1 по сплаті податків та зборів становить 63906,84 грн., що підтверджується даними довідки про податкову заборгованість №7767/5/13-01-13-03 від 12.07.2023 (а.с. 11); заявлена до стягнення в цій справі сума податкового боргу становить 16722 грн. Відомості про актуальний стан податкового боргу підтверджуються даними інтегрованої картки платника податків, згідно якої податковий борг ОСОБА_1 не переривався починаючи з грудня 2021 року (після скерування податкової вимоги, а.с.62).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України). У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 58.3. статті 59 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 59.5. статті 59 ПК України обумовлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 42 Податкового кодексу України врегульовано питання листування платників податків та контролюючих органів. Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (ст. 45 Податкового кодексу України), а саме, адреса, відповідно до даних ДРФО.

Зокрема, що статтею 70 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Відповідно до п.70.2. ст. 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків вноситься така інформація:

70.2.1. прізвище, ім`я та по батькові;

70.2.2. дата народження;

ІНФОРМАЦІЯ_2 місце народження (країна, область, район, населений пункт);

70.2.4. місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;

70.2.5. серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.

Згідно з п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформує територіальний орган.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до розділу VI вищевказаного Положення (Розділ VI. Подання інформації до Державного реєстру) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.

Порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки передбачений розділом ІХ зазначеного Положення.

Зокрема, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів з наступного дня після дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу.

Пунктом 41.2 статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Статтею 95 ПК України визначено, що заходи щодо погашення податкового боргу провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

Податковий борг ОСОБА_1 станом на 10.07.2023 становить 63906,84 грн.

У цій справі орган стягнення просить суд стягнути податковий борг по податку на майно в сумі 16722 грн., що виник внаслідок несплати платником податків у встановлені законом строки податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом шляхом виставлення податкового повідомлення-рішення № 1-1307 від 05.09.2022. У цьому рішенні контролюючий орган визначив ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань за 2021 рік з податку на нерухоме майно. Рішення скеровано у встановлений статтею 42 ПК України спосіб на податкову адресу платника податку. Доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку цього рішення матеріали справи не містять, тому ці зобов`язання є узгодженими. Платник податку не сплатив визначені йому контролюючим органом та узгоджені ним податкові зобов`язання у встановлені ПК України строки, тому такі набули статусу податкового боргу. Позов про стягнення податкового боргу подано до суду після спливу 30 днів з дати надіслання платнику податків податкової вимоги.

Відповідачка заперечує проти позову та наводить такі аргументи:

1) ППР № 1-1307 від 05.09.2022 та податкова вимога № 0-1305 від 29.12.2021 не надіслані належним чином, оскільки позивачка проживає за іншою адресою та не зобов`язана повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси;

2) ППР не містить детального розрахунку сум податку на нерухоме майно;

3) Податкова вимога надіслана передчасно.

Оцінюючи такі доводи відповідача суд керується такими мотивами:

1) відповідно до приписів ст. 42 ПК України документи податковим органом надсилаються платнику податків на його податкову адресу, яку цей ж платник податків особисто зазначає, коли береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Документи надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків. Контролюючий орган надіслав податкове повідомлення-рішення № 1-1307 від 05.09.2022 та податкову вимогу № 0-1305 від 29.12.2021 на податкову адресу відповідачки, що підтверджується складеними поштовими реєстрами про скерування рекомендованих поштових відправлень та квитанціями про надсилання.

Податковою адресою ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податку, а також листом Управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Львівській області, де зазначено, що зміни до даної податкової адреси з дати її реєстрації в 1997 році не вносилися. Крім того, п. 70.7 ст. 70 ПК України чітко передбачений обов`язок фізичної особи платника податків повідомити контролюючий орган про зміну місця проживання, шляхом подання заяви встановленого зразка. Оскільки відповідачка змінила місце проживання, що підтверджується витягом з ЄДДР, вона повинна була повідомити про це контролюючий орган для внесення змін в ДРФОПП для зміни податкової адреси. Обов`язок платника податків повідомити контролюючий орган про зміну облікових даних (в т.ч. податкової адреси) є чітким та однозначним, а доводи відповідачки про відсутність обов`язку повідомляти контролюючий орган про зміну місця проживання є надуманими та помилковими. Виконання контролюючим органом обов`язку надсилати платнику податків всю кореспонденцію на вказану ним податкову адресу має наслідком презумпцію обізнаності платника податку з надісланими йому рішеннями. Отже, за наведених обставин відповідач як платник податку вважається такою, що отримала надіслані на її податкову адресу рекомендованим відправленням документи незалежно від того, чи отримала такі фактично.

Те, що ОСОБА_1 не вважала за потрібне повідомити контролюючий орган про зміну її податкової адреси, свідчить лише про те, що вона як платник податків недбало ставиться до питання обізнаності щодо власних податкових обов`язків, проте така поведінка не звільняє особу від виконання податкових обов`язків та не є виправданням для необізнаності платника податків про стан власних справ. Таким чином, оскільки контролюючий орган належним чином виконав обов`язок щодо надсилання документів платнику податків, ОСОБА_1 в силу закону вважається такою, що отримала податкову вимогу №0-1305 від 29.12.2021 та ППР №1-1307 від 05.09.2022.

2) щодо тверджень відповідачки про відсутність у податковому повідомленні-рішенні детального розрахунку сум податку, суд зазначає, що справі наявний корінець цього рішення, а саме ППР разом із розрахунком було скероване платнику податків на його податкову адресу. Більше того, згадані відповідачкою обставини стосуються питання обґрунтованості нарахування їй податкового зобов`язання, іншими словами - законності ППР №1-1307 від 05.09.2022). У свою чергу, при вирішенні спору про стягнення податкового боргу в предмет доказування входять кілька обставин, в т.ч. підстава виникнення/узгодження грошових зобов`язань по сплаті податків та зборів (напр., податкове повідомлення-рішення, належність надіслання ППР платнику податків, факт узгодження сум грошових зобов`язань), період прострочення узгоджених грошових зобов`язань, скеровування платнику податків податкової вимоги, сплив 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги до дати звернення до суду тощо. Таким чином, перевірка правомірності ППР не входить в предмет доказування у спорі про стягнення податкового боргу, тому цей аргумент відповідача нічого не доводить в цій справі.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі, якщо платник податків вважає, що при нарахуванні суми податкового зобов`язання за 2021 рік контролюючий орган помилився чи діяв неправомірно, він має право:

- звернутися з письмовою заявою в порядку пп. 266.7.3 ст. 267 ПК України до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних (щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку). У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

- оскаржити ППР та/або податкову вимогу в порядку, визначеному ст. 56 ПК України, - адміністративному чи судовому. Відповідачка не надала суду доказів оскарження згаданих рішень в адміністративному та/або судовому порядку.

3) щодо аргументів відповідачки про передчасне надсилання податкової вимоги №0-1305 від 29.12.2021 у сумі 13163 грн за податок на нерухоме майно за 2021 рік, суд зазначає таке:

відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_2 , в грудні 2021 року виник податковий борг у сумі 13163грн. на підставі податкового-повідомлення рішення №0-1307 від 07.06.2021, що стосується нарахування податкового зобов`язання по податку на майно за 2020 рік. З часу надсилання податкової вимоги в грудні 2021 року податковий борг ОСОБА_1 не переривався та тільки зростав (із 13163 грн. до 63906,84 грн.), тому визначених пунктом 59.5 статті 59 ПК України підстав для повторного скерування відповідачу податкової вимоги після грудня 2021 року не було. Отже, аргументи відповідачки щодо передчасності надіслання їй податкової вимоги є очевидно помилковими.

Оцінюючи встановлені обставини справи через призму наведених норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судового збору за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,241-246,251,255,257-258,262,295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг з податку на майно за 2021 рік в сумі 16722 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович