Справа № 500/5641/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/5641/23 пров. № А/857/19753/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Запотічного І.І.

суддів Глушка І.І., Довгої О.І.

за участю секретаря судового засідання Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року (суддя Осташ А.В., м. Тернопіль) у справі № 500/5641/23 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.08.2023 у ВП № 68880132,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.08.2023 у ВП № 68880132 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/158/22.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року позов задоволено.

Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного дослідження обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 69585582 від 09.08.2022 до дати винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу 24.08.2023, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом № 1404-VIII, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Тобто, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено не було. Не надано позивачем і доказів поважності невиконання судового рішення у встановлений виконавцем строк у вимозі державного виконавця.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі № 500/158/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

16.03.2022 на виконання вищезгаданого судового рішення, Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

27.04.2022 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68880132 по примусовому виконанню виконавчого листа зобов`язального характеру у справі № 500/158/22, виданого 16.03.2022 Тернопільським окружним адміністративним судом та визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Одночасно, 27.04.2022, головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 68880132 від 27.04.2022 боржником не оскаржувалась.

13.05.2022 на адресу Відділу надійшов лист, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про виконання рішення суду в добровільному порядку в межах повноважень до відкриття виконавчого провадження. Зокрема, поінформовано, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 в справі № 500/158/22 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки та розмір його пенсії з 01.06.2022 склав 19340,00 грн. Також повідомлено про те, що нараховано доплату до пенсії в сумі 42687,36 грн. за період з 01.12.2019 по 31.05.2022, яка облікована в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі).

Вимогою державного виконавця № 4329/031-25 від 06.03.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа № 500/158/22 від 16.03.2022, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом.

Листом від 17.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС про те, що зазначене у вимозі державного виконавця рішення суду виконане в добровільному порядку в межах повноважень до відкриття виконавчого провадження. Зокрема, поінформовано, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 500/158/22 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсій, та розмір його пенсії з 01.06.2022 склав 19340,00 грн. Також повідомлено про те, що нараховано доплату до пенсії в сумі 42687,36 грн за період з 01.12.2019 по 31.06.2022, яка облікована в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі).

Вимогою державного виконавця № 7241/031-25 від 01.06.2023, повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа № 500/158/22 від 16.03.2022, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом.

Листом від 15.06.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, аналогічно повідомило орган ДВС про те, що зазначене у вимозі державного виконавця рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 500/158/22 виконане в добровільному порядку в межах повноважень до відкриття виконавчого провадження, та проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсій, та розмір його пенсії з 01.06.2022 склав 19340,00 грн. Також повідомлено про те, що нараховано доплату до пенсії в сумі 42687,36 грн за період з 01.12.2019 по 31.06.2022, яка облікована в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі).

До зазначеної інформації, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області долучені: копія розпорядження про перерахунок пенсії та копія розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії.

Постановою головного державного виконавця Відділу ВП № 68880132 від 24.08.2023, за невиконання рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист № 500/158/22 від 16.03.2022 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штраф у розмірі 10200,00 грн.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про накладення штрафу від 24.08.2023 у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні № 68880132, винесена заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечною І.В. за невиконання рішення суду передчасно з причин, які фактично не залежали від його власного волевиявлення, виходячи з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина перша статті 370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст.3 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина перша статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Слід звернути увагу на те, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Однак, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин-наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах, оскаржувана постанова, винесена державним виконавцем за відсутності підстав, встановлених частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII, з огляду на таке.

Оцінюючи невиконання судового рішення в частині не виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів на їх виплату, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Приписами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Пунктом 3 Положення № 28-2 визначено, що основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

З аналізу наведених вище норм, суд апеляційної інстанції приходить для висновку, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання рішення суду на підставі якого Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 500/158/22 від 16.03.2022 та вимог державного виконавця від 06.03.2023 та 01.06.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 01.06.2022 проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум, після чого основний розмір пенсії з 01.06.2022 склав 19340,00 грн.

Також, ОСОБА_1 нараховано доплату пенсії в сумі 42687,36 грн за період з 01.12.2019 по 31.05.2022, яка облікована в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі).

Апеляційний суд зазначає, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у розглядуваному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні праві висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31.05.2022 у справі № 360/940/20.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно ст. 316 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 500/5641/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 14.12.2023