Справа № 640/12157/22
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Київ № 640/12157/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива»
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправною та скасування постанови,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03 серпня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» (позивач/ ТОВ «Промінь-Нива») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач/Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 21.12.2021 №326144.

На обґрунтування позову позивач зазначає:

- посадовими особами Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку з порушенням процедури, встановленої Порядком 1567 - без наявності направлення на перевірку на окремо визначеній ділянці дороги - «Р-03 поворот на с. М. Олександрівка». А відтак проведення 23.11.2021р. рейдової перевірки було проведено не у встановлений законом порядок та з порушенням процедури, встановленої Порядком 1567 та Порядком 422, прийняті рішення по результатам такої перевірки є протиправними та незаконними;

- посадові особи відповідача не мали повноважень складати Довідку від 23.11.2021р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт № 0058572 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та Акт № 0005228 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів;

- відповідачем у постанові не визначено об`єктивні ознаки складу правопорушення, не містить правову визначеність, така постанова не відповідає вимогам закону що є окремою підставою для її скасування;

- транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону №2344-111;

- постанова винесена неуповноваженою особою органу державного контролю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.08.2022 поновлено ТОВ «Промінь-Нива» строк звернення до суду, відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 вересня 2022 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті, за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав правомірності прийнятої постанови.

Відповідач вказує про правомірність процедури проведеної перевірки транспортного засобу, зазначає, що під час перевірки документи, на які посилається позивач (товарно-транспортна накладна та договір оренди) були відсутні, що зафіксовано в акті від 23.11.2021 №292701, а твердження позивача про те, що він не є автомобільним перевізником не відповідають дійсності.

Поряд з цим, як зазначає відповідач, перевізника було належним чином повідомлено про розгляд справи шляхом направлення рекомендованим відправленням листа від 01.12.2021 №101537/19.1/24-21, отже, у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови.

28 жовтня 2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач заперечує щодо обставин, викладених у відзиві відповідача, зазначає, що відповідачем не доведено, що саме позивач був перевізником, в направленні на перевірку не було окремо визначено ділянку дороги, або іншого об`єкту, на якому посадові особи мали право здійснювати рейдову перевірку.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа № 640/12157/22 надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

26 жовтня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена судді Жуковій Є.О.

30 жовтня 2023 року зазначену справу фактично передано судді Жуковій Є.О. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 справу №640/12157/22 прийнято до провадження судді Жукової Є.О., розгляд справи розпочато спочатку, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20 листопада 2023 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.

В поданому відзиві Державною службою України з безпеки на транспорті заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із клопотанням представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на пропуск строку звернення позивача з даним позовом до суду, суд звертає увагу, в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.08.2022 суд дійшов до висновку, що позивачем строк пропущено з поважних причин, які не залежали від останнього.

Отже, питання чи подано у строк позов, установлений законом, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, досліджувались Окружним адміністративним судом м. Києві на стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.08.2022 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» строк звернення до суду з даним позовом.

Відтак, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2021 року інспекторами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на рейдову перевірку від 18.11.2021 №000300 та щотижневого графіку, затвердженого начальником Управління, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянків таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м. Києва та Київській області, проведена рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 (далі - Порядок №422), співробітниками Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, була проведена перевірка транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

За результатами рейдової перевірки відповідачем складено акт від 23.11.2021 №292701 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно акту від 23.11.2021 №292701 виявлено порушення: при здійсненні вантажних перевезень, про що свідчить наявність вантажу на платформі ТЗ, з перевищенням вагових та габаритних норм, саме: ширина -3,30 м, загальна маса 43,385 т., у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 20% під час перевезення вантажу без відповідного дозволу, на момент перевірки відсутня товарно-транспортна накладна.

Також інспекторами складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.11.2023, акт від 23.11.2021 №0058572 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів.

01 грудня 2021 Північним міжрегіональним управління Укртрансбезпеки сформовано ТОВ «Промінь-Нива» повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту №292701, призначений на 21 грудня 2021 року.

21 грудня 2021 року Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №326144, якою за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%, відповідно до абз. 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відносно ТОВ «Промінь-Нива» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи таку постанову протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт».

За ч. 7 статті 6 названого Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Згідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно пп. 1 п. 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Абзацом 1 п. 8 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (пп. 19 п. 5 Положення №103).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування через її територіальні органи.

Відповідно до п. 2-4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п.12-14 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абз. 2, 10 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Згідно п. 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (п.19 Порядку № 1567).

Враховуючи наведені норми законодавства, а також наявні матеріали справи, зокрема, щотижневий графік перевірки, складений та затверджений керівником Укртрансбезпеки, направлення на рейдову перевірку від 18.11.2021 №00300, суд дійшов висновку, що відповідач дотримався порядку проведення перевірки.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що в направлені не було окремо визначено ділянку дороги, на якій посадові особи мали право здійснювати рейдову перевірку, оскільки і в графіки, і в направлені визначено територію можливих рейдових перевірок м. Київ та Київська область.

Щодо посилань позивача на відсутність повноважень у посадових осіб Укртрансбезпеки на складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та актів, суд зазначає наступне.

Пунктом 15 Порядку №1567, серед іншого регламентовано, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту №1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №897 (далі - Порядок №897).

Згідно із підпунктами 2-4 пункту 2 Порядку №897 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 15-25 Порядку №897 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Аналізуючи наведені положення суд приходить до висновку, що рейдову перевірку може проводити посадова особа Укртрансбезпеки та під час її проведення можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, як встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Частиною 1 статті 75 КАС України регламентовано, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 76 КАС України).

Як вбачається із довідки про результати здійснення габаритного-вагового контролю від 23.11.2021, габаритно-ваговий контроль проведений двома посадовими особами Уктрансбезпеки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає приписам Порядку №1567.

Також, суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем у постанові не визначено «об`єктивні ознаки складу правопорушення, не містить правову визначеність, не відповідає вимогам закону», як такі, що нормативно необґрунтовані, оскільки спірна постанова від 21.12.2021 №326144 в повній мірі відповідає встановленій формі в Додатку 5 до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422).

Оцінюючи посилання позивача, що ТОВ «Промінь-Нива» не є перевізником, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» є власником транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

До матеріалів справи позивачем надано договір оренди (найму) №30/09/21 від 30 вересня 2021 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» (орендодавець) та товариства з обмеженою відповідальністю «РБУ-1» (орендар).

За умовами вказаного договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві у тимчасове, платне користування наступні транспортні засоби (техніка): автомобіль марки DAF, тип вантажний спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012, модель XF 105.460, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до акту приймання- передачі в оренду техніки від 30.09.2021 орендодавець (ТОВ «Промінь-Нива») передав та орендар (ТОВ «РБУ1) прийняв у тимчасове платне користування автомобіль марки DAF, тип вантажний спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012, модель XF 105.460, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Також позивачем було долучено до матеріалів справи пояснення водія ОСОБА_3 від 1907.2022, згідно яких водій зазначає, що на вимогу працівників Укртрансбезпеки він, серед іншого, надав договір оренди ТЗ між ТВ «Промінь-Нива» та ТОВ «РБУ-1» та товарно-транспортну накладну ТОВ «РБУ -1», які не були прийняті перевіряючими. В поясненнях водій зазначає, що завантаженням вантажу займались працівники ТОВ «РБУ-1».

Суд критично ставиться до вказаних пояснень, оскільки, акт перевірки містить інформацію про ознайомлення з ним водія та відмову від підпису та надання будь-яких пояснень, зокрема, щодо незазначення в акті про наявність у водія документів, передбачених Законом.

Між тим, на переконання суду, за умови надання посадовим особам, які проводили перевірку, договорів про оренду транспортного засобу та відмови останніх у прийнятті їх до уваги, водій транспортного засобу мав об`єктивну можливість зазначити про це в акті.

При цьому, відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379 (далі - Інструкція № 379), якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та тимчасовий реєстраційний талон).

Згідно приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція щодо необхідності оформлення тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який передано в тимчасове законне користування іншим особам, висловлено Верховним Судом у Постанові від 20.12.2018 по справі № 804/8740/16.

Так, в зазначеній постанові сказано, що попри те, що наведені положення пункту 6.3. Інструкції № 379 та пункту 16 Порядку № 1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відтак, твердження позивача про те, що він на момент проведення перевірки не був перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже не підлягає притягненню до відповідальності за вказаним законом, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

Таким чином, з представлених суду доказів встановлено порушення позивачем положень ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 цього Закону, а саме, надання позивачем послуг з перевезення вантажів, з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% без відповідного дозволу.

У свою чергу, у відповідності до абз. 16 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за вищевказане порушення підлягає застосуванню адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням встановлених в ході рейдової перевірки порушень позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, що знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.12.2021 №326144 є правомірною та обґрунтованою.

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16, який полягає в тому, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури прийняття оскаржуваної постанови, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою одержання рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності встановлення бажаного для них рішення.

В адміністративному судочинстві змагальність виявляється в тому, що дії суду залежать від вимог позивача та заперечень відповідача; суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підстав наданих йому доказів; особи, які беруть участь у справі, займають активне становище щодо інших учасників процесу та суду; кожна особа зобов`язана доказати факти, на які вона посилається; у разі невиконання процесуальних обов`язків або нездійснення процесуальних прав для особи настають небажані для неї правові наслідки.

Основний зміст принципу змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на підставі своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами порушення прав, про які він стверджує є своєму позові.

Натомість відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови, а тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування є необґрунтованими, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, відшкодуванню підлягають судові витрати сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, виключно у разі задоволення позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива» відмовити повністю.

2. Сплачений судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жукова Є.О.