Справа № 344/12902/23
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/168/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грінченка Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2023 лейтенант поліції Мохнечук Ганна Петрівна винесла постанову серії БАД № 749739 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП. З постанови слідує, що 06.07.2023 в м. Івано-Франківську по вул. Галицька - Мазепи він перевозив дітей зростом нижче 145 см без утримуючих систем. ОСОБА_2 було прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач зазначає, що вказаного правопорушення він не вчиняв, а сама постанова про адміністративне правопорушення серії БАД № 749739 від 06.07.2023 є незаконною, та підлягає скасуванню. Особа, уповноважена на проведення провадження ОСОБА_2 обставини правопорушення не встановлювала, зріст та вік дитини не визначала та не запитувала, вимірювання (освідування) не проводила, відразу оголосила про правопорушення, на що він заперечив. Жодних доказів правопорушення не надано. Відтак, позивач просить скасувати постанову серії БАД № 749739 від 06.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП; стягнути 536 гривень 80 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 06.07.2023 року екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП, під час несення служби в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Мазепи - Бельведерська - Галицька, виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Hyundai, д.н.з НОМЕР_1 , перевозив в салоні даного транспортного засобу дитину зростом менше 145 см, без спеціальної утримуючої системи (автокрісло), чим порушив п.п 21.11 «б» ПДР. Інспектором подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі п. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу інспектор, підійшовши до водія, представився відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, виконавши вимогу ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після виконання вимог, передбачених ст. 18 та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. (а), (б), (ґ) п. 2.1 ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 , який виконав законну вимогу інспектора, пред`явивши вишевказані документи. Після чого інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Івано- Франківській області ДПП лейтенант поліції Мохначук Ганна Петрівна оголосила водію про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП. Разом з тим, інспектором було зачитано перелік прав позивача, відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.п 21.11 «б» ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 10 ст. 121 КУпАП, інспектором, після розгляду справи, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД 749739 від 06.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію. Представник відповідача покликається на долучене до відзиву фото, на якому зафіксовано факт правопорушення вчиненого позивачем, а саме на даному фото зображена дитина, яка знаходиться на задньому пасажирському сидінні в салоні транспортного засобу, без спеціальної утримуючої системи, за допомогою якої можливо пристебнутись ременем безпеки під час руху транспортним засобом.

У відповіді на відзив позивач покликався на те, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував вимоги позову, покликаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою серії БАД № 749739 від 06.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Як слідує з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 06.07.2023 в м. Івано-Франківську по вул. Галицька - Мазепи перевозив дітей зростом нижче 145 см без утримуючих систем.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 10 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил перевезення дітей.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту долученої до матеріалів справи копії постанови можна зрозуміти, що позивач 06.07.2023 в м. Івано-Франківську по вул. Галицька Бельведерська - Мазепи перевозив дітей зростом нижче 145 см без утримуючих систем, тим самим порушив вимоги п. 21.11 «б» ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заперечував викладені в оскаржуваній постанові обставини, вважає, що порушення вимог ПДР України в частині перевезення дітей він не допускав. Інспектор Мохнечук Г.П. обставини правопорушення не встановлювала, зріст та вік дитини не визначала та не запитувала, вимірювання (освідування) не проводила.

Так, відповідно до вимог п. 21.11 «б» ПДР України, дітей, зріст яких менше ніж 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Отже, п. 21.11 «б» ПДР України передбачено саме вимоги до зросту дитини, а не до її віку, натомість матеріали справи не містять доказі в того, що працівником поліції встановлено зріст дитини, шляхом використання зростоміра чи інших сертифікованих засобів вимірювання зросту. Тобто, у даному випадку відповідач не міг оцінити зріст дитини.

У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Разом з тим, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого у даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не посилається на будь-які докази, зокрема на обставини, якими можна було б підтвердити чи спростувати той факт, що дитина, яку позивач перевозив як пасажира, дійсно була зростом менше ніж 145 см.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, з моменту відкриття провадження у справі та по час її розгляду судом, не надав жодних належних та допустимих доказів, а також будь-яких відомостей на спростування доводів позивача, а обставини викладені у відзиві не підтверджені будь-якими іншими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надаючи оцінку доказам, наданим сторонами у їх сукупності, суд вважає доводи позову підставними, з огляду на що підлягає скасуванню постанова серії БАД № 749739 від 06.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції, позивач при зверненні до суду сплати судовий збір в сумі 536,80 грн., а тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума понесених позивачем судових витрат.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 749739 від 06.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) - 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2023 року.