Справа № 420/9987/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9987/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонної служби виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 27 червня 2020 року по 23 червня 2022 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив службу у Подільському прикордонному загоні Державної прикордонної служби та відповідно до витягу з наказу № 144-ОС від 27 червня 2020 року виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звільненого в запас ЗСУ (У зв`язку із закінченням контракту).

При цьому, як стверджує позивач, за період з 01 грудня 2015 року по 27 червня 2020 року йому не в повному обсязі була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 р. по адміністративні справі № 420/17553/21 зобов`язано Подільський прикордонний загін Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, з урахуванням сплаченої суми індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

На виконання зазначеного судового рішення від 13.06.2021 року - 23.06.2022 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 була зарахована сума індексації грошового забезпечення у розмірі 85315,11 грн.

У позові вказано, що 29.06.2022 року представником позивача, адвокатом Драгомировою О.М., було направлено заяву на адресу відповідача про нарахування та виплату Позивачу середнього грошового забезпечення за затримку виплати індексації грошового забезпечення. Станом на 19.07.2022 р. відповіді Відповідачем ні шляхом електронної пошти ні шляхом поштового адресного поштового відправлення - не надано.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 20.07.20221 року, адміністративна справа №420/21335/21 передана судді Цховребовій М.Г.

Ухвалою суду від 29.07.2022 року вказана справи прийнята суддею Цховребовою М.Г. до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

27.07.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів.

29.07.2022 року від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, вхід. № ЕС/2795/22, в якому останній, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 236, просить зупинити провадження по справі № 420/9987/22 до закінчення дії правового режиму воєнного стану, із зазначенням таких фактичних підстав:

- Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на всій території України введений воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації;

- Указом Президента України від 14.03.2022 року за № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та за № 259/2022 від 18.04.2022 року, 341/2022 року від 17.05.2022 року дію воєнного стану продовжено до 25 серпня 2022 року;

- в проваджені Одеського окружного адміністративного суду ухвалою суду від 25.07.2022 року по справі № 420/9987/22 відкрите провадження за позовною заявою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії;

- відповідачем по вказаній справі є військова частина НОМЕР_1 (2 (раніше Подільський) прикордонний загін Державної прикордонної служби України), яка відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» входить до структури Державної прикордонної служби України та відповідно до пункту 2 Указу Президента від 24.02.2022 року за № 64/2022 залучено до забезпечення оборони України, захисту територіальної цілісності та суверенітету в умовах воєнного стану;

- відповідач по справі як військова частина приймає безпосередню участь в захисті Держави в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 29.07.2022 року (у складі головуючого судді Цховребової М.Г.) відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі, вхід. № ЕС/2795/22 від 29.07.2022 року.

15.08.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що військова частина НОМЕР_1 позовні вимоги не визнає повністю і вважає, що вони не ґрунтуються на законі, є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

У відзиві вказано, що під час звільнення військовослужбовця військова частина зобов`язана розрахувати його по всім видам матеріального та грошового забезпечення, але в даній ситуації мав місце спір з приводу доплати індексації грошового забезпечення у зв`язку із зміною базового місяця для її виплати, що не входить ані до матеріального ані до грошового виду забезпечення військовослужбовців, в розумінні Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби України», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306.

Тому, на думку відповідача, твердження позивача про набуття права на середній заробіток як відповідальність за неналежний розрахунок при звільненні хибне, адже в даній ситуації, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статей 116, 117 КЗпП України, які закріплюють відповідальність роботодавця за затримку розрахунку саме при звільненні з роботи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 11.09.2023 року зазначена справа передана судді Бжассо Н.В.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року вказана справи прийнята суддею Бжассо Н.В. до свого провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 у період з 04 квітня 2015 року по 27 червня 2020 року проходив військову службу в Подільському прикордонному загоні Державної прикордонної служби.

Згідно витягу із наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.06.2020 року №144-ос прапорщика ОСОБА_1 з 27.06.2020 року виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення

Вважаючи протиправними дії Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби, які виразились у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 грудня 2015 року по 27 червня 2020 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін дія розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців ) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, позивач звернувся до суду (справа № 420/17553/21).

Рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 р. по адміністративні справі № 420/17553/21 зобов`язано Подільський прикордонний загін Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, з урахуванням сплаченої суми індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

На виконання зазначеного судового рішення від 13.06.2021 року - 23.06.2022 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 була зарахована сума індексації грошового забезпечення у розмірі 85315,11 грн.

29.06.2022 року представник позивача звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату позивачу середнього грошового забезпечення за затримку виплати індексації грошового забезпечення.

У відповідь на вказану заяву відповідачем складено листа №14/Д-25 від 08.07.2023 року, в якому вказано, що враховуючи те, що предметом справи № 420/17553/21 був саме спір з приводу виплати індексації грошового забезпечення у зв`язку із зміною базового місяця для її виплати, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок військовослужбовця може бути здійснено лише з урахуванням усіх обставин на підставі окремого рішення суду, яке набрало законної сили.

Вважаючи протиправною бездіяльність Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

У свою чергу, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Вказані нормативно-правові акти не визначають підстави та порядок відшкодування військовослужбовцям за затримку виплати належних сум грошового забезпечення, у зв`язку із чим в таких випадках мають застосовуватися норми трудового законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд наголошує, що стаття 116 КЗпП оперує поняттям всі суми, що належать працівнику, а стаття 117 цього Кодексу передбачає санкцію за невиплату відповідних сум при звільненні.

Так, згідно ст. 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 1 Порядку № 100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку № 260, середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Таким чином, Порядок № 260 є спеціальним у спірних правовідносинах в частині особливостей обчислення грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, застосуванню підлягають відповідні алгоритми, передбачені Порядком № 100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим врахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначеного Порядком № 260.

Як встановлено судом, час затримки остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні з військової служби включає період з 27.06.2020 року (дата виключення зі списків особового складу військової частини) по 23.06.2023 року (дата виплати вищезазначеної суми).

З урахуванням встановлених та наведених судом обставин, позовні вимоги за даним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує, що з 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX від 01.07.2022 (далі - Закон № 2352-ІХ), яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме:

«У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті».

Тобто, з 19.07.2022 року законодавцем встановлене обмеження щодо розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні шестимісячним терміном.

Суд зазначає, що в даному випадку, правовідносини щодо розрахунку при звільненні закінчились виплатою відповідачем 23.06.2022 року індексації. Тобто такий розрахунок відбувся в період дії попередньої редакції ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до положень ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат у вигляду судового збору відсутні.

Доказів щодо понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не місять.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні.

Зобов`язати Подільський прикордонний загін Державної прикордонної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 27 червня 2020 року по 23 червня 2022 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Подільський прикордонний загін Державної прикордонної служби (вул. Армійська, 21, м. Подільськ, Одеська область, 66300, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 18.12.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо