Справа № 600/1919/23-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 600/1919/23-а
Головуючий у І інстанції: Левицький В.К.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С.
суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 14 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року скасував в частині незадоволених позовних вимог .
В цій частині прийняв нову постанову, якою зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, як матері тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, яка виховала дитину до досягнення шестирічного віку, з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме: з 18.10.2022. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
Також стягнув: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) у сумі 805,20 грн., та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) у сумі 805,20 грн.
20.11.2023 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.263 КАС України, суд апеляційної інстанції ухвалою від 21.11.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення призначив розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання позивача, колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткового рішення у справі та часткового задоволення клопотання позивача.
Так, згідно ч. 1 ст. 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у ст. 252 КАС України, відповідно до п. 3 ч. 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до положень статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу наведених правових норм видно, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження розміру понесених витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції додано копію договору про надання правової допомоги № 1 від 19.07.2023, в якому Сторони погодили вартість написання апеляційної скарги по цій справі: 800 грн./1 год (а.с. 171).
Згідно з п. 3.4 цього Договору Клієнт зобов`язаний оплатити Адвокату в повному обсязі суму гонорару, передбаченого актом приймання-передачі, після його підписання, але не пізніше 31 грудня 2024 року.
22 липня 2023 року (прийнято у відділення пошти) позивачем подано апеляційну скаргу, підготовлену адвокатом Калинчук Ю.В. У цій скарзі зазначено, що вартість підготовки та написання такої скарги, на підставі договору про надання правової допомоги № 1 від 19.07.2023, становить 10 000,00 грн.
Разом з тим, з метою додаткового підтвердження наведених обставин, позивачем надано копію акту приймання-передачі наданих послуг, підписаних 16.11.2023, після винесення постанови суду апеляційної інстанції по цій справі.
Надаючи оцінку визначенній суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції виходить з критеріїв їх співмірності із обсягом складених адвокатом в рамках цієї адміністративної справи документів, часу, витраченого адвокатом на надання таких послуг, а також на представництво інтересів у судових засіданнях, складності справи, ціни позову та значення справи для сторони.
Таким чином, зважаючи на те, що дана справа відноситься до незначної складності, позов носить немайновий характер, справу розглянуто в порядку письмового провадження, наявні підстави для часткового задоволення клопотання позивача та покладення витрат на правову допомогу в розмірі 1600,00 гривень на відповідачів, а саме: на ГУ ПФУ в Одеській області та на ГУ ПФУ в Донецькій області.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення, яким здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу по даній справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800,00 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800,00 гривень.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.