Справа № 480/2483/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 р. Справа № 480/2483/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2023, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 02.08.23 по справі № 480/2483/23

за позовом Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 задоволено позовні вимоги Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.12.2022 №7828932/32064547 про відмову ПП "Завод "Сател" у реєстрації податкової накладної №315 від 04.11.2022.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.12.2022 року №7829291/320064547 про відмову ПП "Завод "Сател" у реєстрації податкової накладної № 324 від 11.11.2022.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні ПП "Завод "Сател" складені за результатом здійснення господарської операції з реалізації брикету паливного на адресу ТОВ "Європелета", № 315 від 04.11.2022 на суму 236000 грн. в тому числі 47200 грн. ПДВ та №324 від 11.11.2022 на суму 259600 грн., в тому числі 51920 грн. ПДВ, датою їх подання.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, відповідачем ГУ ДПС у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишено без задоволення. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі № 480/2483/23 залишено без змін.

Також, до Сумського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення по справі 480/5246/22, яким стягнути на користь ПП "ЗАВОД "САТЕЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 заяву Приватного підприємство "Завод "САТЕЛ" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат у розмірі 10000,00 грн. задоволено частково.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн..

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, ГУ ДПС у Сумській області та ДПС України подано апеляційні скарги, в яких, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просять додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Приватного підприємства "Завод "САТЕЛ" відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Сумській області зазначає, що позивачем не надано детального опису наданих адвокатом послуг, що унеможливлює здійснення аналізу виконаних робіт та визначення розміру витрат на правничу допомогу. Також, не надано відомостей розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт. Зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ДПС України зазначає, що при визначенні суми компенсаційних витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, обєму наданих послуг, ціні позову та значенню справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, при розгляді судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (аналогічні висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та постанова Верховного Суду від 23.11.2023 по справі №420/6966/20 від 23.11.2023).

Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постанова Верховного Суду від 24.08.2023 по справі № 380/7394/23.

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 15.03.2023 № 15/03 укладений між Приватним підприємством "Завод "САТЕЛ", в особі директора ОСОБА_1 та адвокатом Петрищевим Олександром Олександровичем.

Відповідно до п. 4 Договору, розмір гонорару за даним Договором складає 10000,00 грн. та не залежить від кількості судових засідань, кількості процесуальних документів складених Адвокатом та строку розгляду справи.

Відповідно до акту прийому-передачі адвокатських послуг від 08.08.2023 по договору про надання правової допомоги від 15.03.2023 № 15/03 зазначено, що за домовленістю сторін, із врахуванням вимог клієнта щодо предмету позовних вимог, важливості справи для клієнта, значної кількості додатків до позовної заяви, а також значної кількості часу, необхідного для підготування позовної заяви вартість наданих послуг складає 10000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія СМ №000492, ордер надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1035137, рахунок на оплату № 15/03 від 15.03.2023 року та платіжну інструкцію від 15.03.2023 № 6297 щодо сплати 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також суд повинен враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року по справі №580/3324/19.

Крім того, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 березня 2023 року у справі №873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом з тим ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальний розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн є співмірним із складністю справи, з урахуванням виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом.

Щодо доводів апелянтів про ненадання опису наданих послуг, колегія суддів вважає необгрунтованим, позаяк акт приймання-передачі наданих посуг від 08.08.2023 до Договору про надання правової допомоги №15/03 від 15.03.2023, наданий до матеріалів справи, містить в собі опис наданих послуг та їх фіксовану вартість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Сумській області та Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 по справі № 480/2483/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова