Справа № 335/3118/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 335/3118/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 (суддя першої інстанції Сацько Р.В.) в адміністративній справі №335/3118/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якій просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області щодо відмови у зарахуванні страхового стажу протиправними;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу період навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, та період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області зробити перерахунок пенсії з дня виходу на пенсію, з 27.12.2022;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області з моменту призначення пенсії позивачу неправомірно не врахований до страхового стажу період навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, та період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996. Просить врахувати, що перерахунок пенсії бути здійснений з моменту призначення пенсії, тобто з 27.12.2022.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 задовольнити у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні страхового стажу.

Зобов`язано зарахувати до страхового стажу період навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, та період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996 з 27.12.2022, з врахуванням виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває перебуває на обліку в Головному управлінні

Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 27.12.2022 як одержувач пенсії віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VI (далі Закон № 1058).

19.01.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для зарахування періоду навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, періоду навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, та періоду перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996.

У відповідь на заяву відповідач надав лист від 02.02.2023 № 1492-881/Ш-02/8-0800/23 в якому зазначив наступне. Період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996 не може бути зарахований через порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, оскільки відсутній запис наказу та дати призначення допомоги. З урахуванням вищевикладеного, позивачу було запропоновано надати уточнюючі довідки за незараховані періоди роботи.

15.02.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій надала архівну довідку Запорізького національного університету від 27.01.2023 № 01/02-12/21 та знову просила зарахувати до її стажу період навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, та період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996.

Відповідач надав лист 15.03.2023 за № 9380-6692/Ш-03/8-0800/23 на заяву позивачки, в якому зазначив, що на підставі диплому було зараховано період з 01.09.1990 по 05.06.1995 (по дату рішення екзаменаційної комісії про присвоєння відповідної кваліфікації). Тому, підстави для зарахування стажу періоду навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990 відсутні.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 24 Закону № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зокрема передбачено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону України №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Як передбачено п."е" ст.3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Колегія суддів наголошує, що у законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі №1788-XII) йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Відтак зміст поняття загальний трудовий стаж є ширшим, ніж поняття страховий стаж, оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для зарахування періоду навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, періоду навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та відповідними довідками.

Під час періоду навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (наукового закладу) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій (далі Порядок № 590), згідно з підпунктом і частини 1 пункту 109 якого крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних і медичних училищах і таке інше), партійних школах, совпартшколах, школах профруху, на рабфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно частини 2 пункту 109 Порядку № 590, при призначенні пенсій періоди, вказані у підпункті і, зараховуються до стажу за умови, якщо цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба у складі Збройних сил СРСР, або інша служба, вказана в підпункті к.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 № 681 Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08.10.1969 № 573, якими передбачалось, що: 1) при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій (п. 3 зазначених нормативних актів). 3) слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09.07.1963 № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27.07.1963 № 1114.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 передбачено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у вищих навчальних закладах. Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Відповідно до статті 45 Закону СРСР від 19.07.1973 №4536-VIII Про затвердження Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про народну освіту було передбачено, що вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях, заводах втузах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах здійснюється за денною, вечірньою та заочною формами навчання.

Відповідно до Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом міністра вищої та середньої спеціальної освіти СРСР від 29.09.1969 № 712 (із змінами і доповненнями), підготовчі відділення, як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді до вступу до вищого навчального закладу. Крім цього, відповідно до Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969; №394 від 17.05.1971; №468 від 31.05.1974) а) час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу; в) особам, зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача, на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу (пункт 9-10).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів наголошує, що слухачі підготовчого відділення за правовим статусом були прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу. Більше того, як свідчать матеріали справи, після закінчення підготовчих курсів позивач була зарахована та закінчила Запорізький індустріальний інститут, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 та архівною довідкою Запорізького національного університету від 27.01.2023 № 01/02-12/21.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, не зараховуючи до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995, діяв неправомірно, тому для відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання на денному відділенні підготовчих курсів у Запорізькому індустріальному інституті з 09.12.1989 по 31.08.1990, період навчання у Запорізькому індустріальному інституті з 06.06.1995 по 29.06.1995.

Крім того, відповідачем не зараховано період перебування на обліку в Орджонікідзевському центрі зайнятості м. Запоріжжя з 03.03.1996 по 22.04.1996 з посиланням на порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, оскільки відсутній запис наказу та дати призначення допомоги. З урахуванням вищевикладеного, позивачу було запропоновано надати уточнюючі довідки за незараховані періоди роботи.

З цього приводу колегія суддів зазначає.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Також, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня). Постанова Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №607/4243/17.

Верховний Суд також зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист шляхом призначення пенсії. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі № 593/283/17, від 11 липня 2019 року у справі № 607/14795/16-а, від 31 липня 2019 року у справі № 750/10916/16-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 229/1905/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а та від 27 березня 2020 року у справі № 496/1192/17.

Колегія суддів зауважує, що відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався.

Проте, відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права на зарахування до страхового стажу спірного періоду, оскільки недоліки в трудовій книжці останнього, ще не є підставою вважати, що в цей період не підлягає зарахуванню.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмова відповідача зарахувати позивачу до трудового стажу спірні періоди є неправомірною, з огляду на те, що позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки, а тому вказаний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки при перерахунку її пенсії.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 в адміністративній справі №335/3118/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 грудня 2023 року та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров