Справа № 380/29400/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 грудня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.Желік, розглянувши без повідомлення учасників справи заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №10098/12/6/13-01-14-24 від 30 березня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в реєстрі платників єдиного податку третьої групи з 31 березня 2023 року.

Разом із поданою позовною заявою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову у справі шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Заява обґрунтована тим, що до моменту винесення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №10098/12/6/13-01-14-24 від 30 березня 2023 року вона перебувала на обліку в податковому органі як платник єдиного податку (3 групи) зі ставкою податку 5%. Разом з тим, починаючи з 31.03.2023 через, на думку заявниці, протиправне виключення її з реєстру платників єдиного податку вона фактично перебуває у невизначеному та спірному статусі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 також зазначає, що податковий та бухгалтерський облік платника податку на загальній та спрощеній системі оподаткування ведеться за різними формами звітності, відбувається нарахування різних податків та у відмінні податкові періоди. Так, платник єдиного податку не веде облік та звітність за деякими видами податків, зокрема, податку на прибуток. У той же час, платник податку на загальній системі оподаткування не подає звітність та не сплачує єдиний податок.

Окрім цього, як зазначає заявник, в залежності від результату розгляду справи щодо скасування оспорюваного рішення відповідача, у позивача фактично за минулий період (з 31 березня 2023 року) складеться зобов`язання подання звітності та сплати податків. При цьому, якщо позивач наразі буде вести облік за загальною системою оподаткування, а рішення суду буде на користь платника податків, то у позивача виникне прогалина (як платника єдиного податку) в податковому періоді, протягом якого суд буде розглядати справу.

Необхідність забезпечення позову мотивована ще й тим, що до набрання рішенням суду законної сили у даній справі існує очевидна небезпека заподіяним шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% має наслідком зміну системи оподаткування позивача. У зв`язку з цим. позивач стає платником податку на прибуток та податку на додану вартість. Як наслідок, позивач повинен сплачувати суттєво більші податки (18% ПДФО та 1,5% військового збору) та включити у вартість послуг ПДВ, реєструвати податкові накладні та змінити формат розрахункового документа - відображати у ньому обов`язковий реквізит «сума ПДВ». На період оскарження спірного рішення позивач вважає себе платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% та неплатником ПДВ і, як вона зазначає, жодних дій щодо зміни системи оподаткування нею не здійснювалося. ПДВ у вартість послуг не включалось, податкові накладні не реєструвалися, зміни у формат розрахункового документа не вносилися, а відтак існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі у вигляді повної зупинки господарської діяльності позивача у зв`язку з застосування штрафних санкцій, зокрема щодо несплати 18% ПДФО та 1,5% військового збору, несплати ПДВ та відсутності реєстрації податкових накладних.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Положенням пункту 1 частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 у справі № 640/18007/18.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову судом встановлено, що Головним управління ДПС у Львівській області 30 березня 2023 року прийнято рішення №10098/12/6/13-01-14-24 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку.

Вказаним рішенням заявника виключено з 31 березня 2023 року з реєстру платника єдиного податку.

Також суд встановив, що підставою для виключення заявника з реєстру платника єдиного податку була наявність у неї податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Разом з тим, у відповідності до листа Головного управління ДПС у Львівській області №33849/6/13-01-24-14 від 29.11.2023, надісланого адвокату Гавриш Маріанні Ярославівні у відповідь на її запит, податковим органом повідомлено, що згідно інформації Пустомитівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 3900,00 грн. виник внаслідок некоректної роботи ІС «Податковий блок», в інтегрованій картці платника з єдиного податку числились неправомірні нарахування за період з 01.01.2022 по 31.03.2022 в сумі 3900,00 грн.

Також листом повідомлено, що станом на 28.11.2023 інтегровану картку платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 приведено у відповідність.

Таким чином суд висновує, що єдина обставина, яка слугувала підставою для виключення заявника з реєстру платника єдиного податку, виникла, фактично, не з вини платника податку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , а у зв`язку із некоректною роботою ІС «Податковий блок».

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про наявність очевидних ознак протиправності рішення Головного управління ДПС у Львівській області №10098/12/6/13-01-14-24 від 30 березня 2023 року, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення.

Суд зазначає, що вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища суб`єкта господарювання до винесення остаточного рішення у справі.

Заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову наведено достатні аргументи, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких вона звернулась, обраний спосіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

На підставі викладеного суд вважає, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Львівській області №10098/12/6/13-01-14-24 від 30 березня 2023 року про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Примірник ухвали про забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 156 КАС України негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направити для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання ухвали про забезпечення позову.

Суддя Желік О.М.