Справа № 522/22312/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/22312/23

Перша інстанція: суддя Чернявська Л.М.,

повний текст судового рішення

складено 23.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
при секретарі Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Берулава ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 року по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до Берулава ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі позивач, ГУ ДМС) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) (далі відповідач), в якому просило:

- продовжити строк затримання на шість місяців по 23.05.2024 року особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу не отримано інформації з Консульства Грузії в м. Одесі, а також відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України, та тим, що відповідач не може бути документований сертифікатом на повернення в країну попереднього проживання, що, в свою чергу, не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2023 року позов задоволено частково, наступним чином:

- продовжено строк затримання на 3 місяці до 22.02.2024 року Берулава ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю.

Також не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині продовження строку затримання на 3 місяця (з 23.11.2023 року по 22.02.2024 року) та прийняти в цій частині нове рішення, яким продовжити строк затримання відповідача на 6 місяців (з 23.11.2023 року по 23.05.2024 року) з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного.

23.02.2023 року співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було доставлено до підрозділу ГУ ДМС в Одеській області за адресою: за адресою: вул.. Преображенська, 64, м. Одеса, особу, який назвався громадянином Грузії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні.

Під час проведення процедури ідентифікації з числа документів відповідач пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 термін дії документу: 29.07.2015 - 29.07.2045) видане Центр ДАІ 5113, країна походження - Грузія).

Під час виявлення у відповідача були відсутні паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України - відсутні.

Відповідно до перевірки по електронним базам даних ДМС (ЄІАС УМП та міжвідомча інформаційно-телекомунікаційна система «Аркан-ДМС») будь-які відомості стосовно відповідача не виявлені.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. На момент виявлення паспортний документ у відповідача був відсутній.

23.02.2023 року за порушення ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009569 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.02.2023 року ПН МОД № 009664 було притягнуто до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

23.02.2023 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне затримання МОД 000206.

На підставі рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, відповідача поміщено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

Під час здійснення ідентифікації відповідача Головним управлінням ДМС в Одеській області було встановлено, що відповідно до висновку від 15.12.2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано дозвіл на імміграцію в Україні. Відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_3 є особою без громадянства.

Відповідно до службової записки головного спеціаліста відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС в Одеській області від 24.02.2023 року №5100.5.7/3601-23, 24.02.2023 року ним було нарочно передано лист Консулу консульства Грузії в Україні у м.Одеса (лист від 23.02.2023 року №5100.5.7-1967/51.3-23) стосовно громадянина Грузії на установчі дані ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), відповідно до якого просили підтвердити чи спростувати факт належності до громадянства Республіки Грузії.

25.02.2023 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось з позовом про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянства на підставі статті 289 КАС України.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2023 року по справі №522/3864/23, яке набрало законної сили, затримано відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 23.08.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Приймаюче таке рішення, Приморський районний суд м. Одеси погодився з наявністю визначених статтею 289 КАС України підстав для затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, зазначивши, що відповідач перебуває на території України з 2008 року без законних на теперішній час підстав, своєчасно вимоги діючого міграційного законодавства після анулювання виду на проживання не виконав та ухиляється покинути територію України добровільно. Документів щодо ідентифікації особи (паспорту) не має.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 13.03.2023 року по справі №522/3865/23 задоволені позовні вимоги ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 року по справі №522/3865/23 апеляційну скаргу адвоката Байла Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 року скасовано. Ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ГУ ДМС України в Одеській області про примусове видворення за межі території України - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2023 року касаційну скаргу ГУ ДМС України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 року у справі №522/3865/23 повернуто особі, яка її подала.

18.08.2023 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове видворення з України особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке затверджено начальником ГУ ДМС в Одеській області 18.08.2023 року.

17.08.2023 року ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 23.02.2024 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 22.08.2023 року по справі №522/16118/23, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, продовжено строк затримання на 3 місяці по 24.11.2023 року особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДМС України в Одеській області за вих. №5100.5.7-5693/51.3-23 від 17.05.2023 року звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії.

Також, ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№5100.5.7-7597/51.2-23 від 03.07.2023 року звернулось до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо перевірки обставин та документів, що стали підставою для оформлення посвідчення водія серії НОМЕР_2 , у разі виявлення факту неправдивих відомостей, що стали підставою для оформлення та водійського посвідчення скасувати такий документ, що надає право на спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

До ГУ ДМС України в Одеській області за вх.№8138/1/5101-23 від 21.07.2023 року надійшов лист з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області щодо підтвердження факту скасування посвідчення водія.

За результатами перевірки встановлено, що для отримання даного посвідчення водія серед визначених документів ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) дійсно надав посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 від 15.05.2007 року.

Враховуючи вимоги п.35 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року за №340, та згідно висновку РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 02.03.2023 року №31/15-1521 посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , анульовано.

Повторно, ГУ ДМС в Одеській області за вих.№5100.5.7-9172/51.2-23 від 04.08.2023 року звернулось до Консула Грузії в м.Одесі з запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Грузії, та у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Крім того, ГУ ДМС України в Одеській області за від 15.08.2023 року та 18.08.2023 року звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листами про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 року за вих.№12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії №28 від 21.03.2003 року «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час Берулава ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не являється громадянином Грузії.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м.Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Відповіді на листи ГУ ДМС в Одеській області від Консульства Грузії в м.Одесі не надходили.

Крім того, відділ міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області за вих.№5100.5.7/23781/51.1-23 від 02.11.2023 року звернулось до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області щодо документування та отримування статусу біженця або додаткового захисту в Україні, особою без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До відділу міграційного контролю 03.11.2023 року з управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області за вих.№5100.5.1/23830-23 надійшла письмова відповідь про те, що особа без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з письмовим клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався, на обліку не перебуває.

В подальшому, ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№5100.5.7-13453/51.1-23 від 08.11.2023 року знову звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листом про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 року за вих.№12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії №28 від 21.03.2003 року «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час він не являється громадянином Грузії, а відтак ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м. Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується Службовою запискою Заступника начальника управління начальника відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС в Одеській області, станом на 22.11.2023 року відповіді на листи ГУ ДМС в Одеській області від Консульства Грузії в м. Одесі не надходили.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що на даний момент неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, оскільки досі не отримано інформації з Консульства Грузії в м.Одесі, а також відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України, а тому існують підстави для продовження строку затримання відповідача, але лише строком на 3 місяці з метою стимулювання позивача до активних дій щодо видворення відповідача у найкоротший термін за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням його за рахунок державного бюджету.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, що станом на 22.11.2023 року відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації відповідача та перетнути йому державний кордон України.

Пунктом 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150 детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС. У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Частиною 11 ст.289 КАС України зазначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.12 ст.289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Наявність визначених у ч.1 ст.289 КАС України підстав для затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України встановлена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 року по справі №522/3864/23, яке набрало законної сили, а тому в рамках даного апеляційного провадження колегія суддів не здійснює переоцінку таких підстав, існування яких станом на 25.02.2023 року було підтверджено відповідним судовим рішенням.

Предметом розгляду у справі, що розглядається, є виключно підстави для продовження терміну строку затримання відповідача метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання представника відповідача на відсутність факту прийняття ГУ ДМС в Одеській області рішення про примусове повернення відповідача, як обов`язкової передумови для застосування заходів, передбачених статтею 289 КАС України, оскільки відповідно до ч.8 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які, зокрема, не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Верховним Судом в постанові від 17.01.2019 року у справі №743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строку за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 22.11.2023 року у відповідача відсутній будь-який документ, який б дозволив йому самостійно перетнути кордон України та виїхати у третю країну. Так само у відповідача відсутній будь-який діючий документ на підставі якого можливо було б його ідентифікувати.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що на момент розгляду справи про продовження строку затримання відповідача обставини, які стали підставою для прийняття рішення про його затримання не змінилися. На сьогоднішній день існує діюче рішення про примусове видворення відповідача з території України та відсутня можливість його ідентифікувати, а також відсутній документ на підставі якого відповідач може на законних підставах перетнути кордон України.

Таким чином, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу не отримано інформації з Консульства Грузії в м. Одесі, а також відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача.

Посилання представника відповідача на наявність у відповідача родини на території України, а саме дружини, матері, дітей та сестри, наведених вище висновків суду не спростовує, оскільки наявність сталих соціальних зв`язків, зокрема, народження дитини, одруження, тощо, в жодному разі не є підставою для нехтування вимогами діючого законодавства щодо легальності перебування іноземця на території України та не підміняє собою законодавчо-визначену процедуру отримання дозвільних документів для перебування на території України.

Чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі №522/14416/18, від 23.01.2020 року у справі №343/2242/16, від 10.10.2019 року у справі №2340/2910/18, від 12.08.2020 року у справі №755/14023/17.

Також колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що строк в шість місяців про який просить позивач є надмірним, оскільки як було встановлено під час розгляду справи з першим запитом до консула Грузії відповідач звернувся лише 08.11.2023 року, тобто майже через три місяці після затримання відповідача на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22.08.2023 року по справі №522/16118/23.

Таким чином, з метою стимулювання позивача до активних дій щодо видворення відповідача у найкоротший термін за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням його за рахунок державного бюджету, колегія суддів вважає вірним рішення суду першої інстанції про те, що за доцільне буде продовжити строк затримання відповідача лише на три місяці.

Отже, оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька