Справа № 520/12940/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання вирішення процесуального документа про відсутність довіри до судді

15 грудня 2023 року справа № 520/12940/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) від 14.12.2023р. по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач, заявник) до Служби у справах дітей Малоданилівської селищної ради (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення Служби у справах дітей Малоданилівської селищної ради з приводу постановки з 14.12.2021р. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на облік у якості дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах у зв`язку із вчиненням психологічного насильства (далі за текстом - Рішення), -

встановив:

14.12.2023р. до суду надійшов процесуальний документ представника позивача, де зазначено про ознайомлення представника позивача (тобто позначено учасника суспільних відносин в однині) із ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023р. у справі №520/12940/23 та про непогодження із процесуальними рішеннями суду (але із позначенням того ж самого учасника суспільних відносин у множині шляхом використання словосполучення - "не можемо погодитись").

При цьому, зазнаючи власну суб"єктивну думку про невідповідність закону процесуальних рішень суду, представник позивача знов допускає твердження у множині - "Ще раз повідомляємо, що підстав довіряти судді Сліденко А.В. у представника позивача немає.".

Оскільки процесуальним законом учасникам справи не надано права подавати до суду будь-які процесуальні документи на власний розсуд (зокрема і у формі подання заперечень проти "незаконних дій судді", котрі умотивовані перекрученими та спотвореними обставинами фактичної дійсності), то з метою запобігання "процесуальним диверсіям" та унеможливлення "процесуальних пасток", а також усунення процесуальних перешкод у подальшому розгляді справи суд вважає за необхідне процесуальний документ сторони (представника сторони), де указано про відсутність довіри до судді або про недовіру судді розглянути по суті саме як процесуальний документ з приводу відводу.

Правовідносини з приводу відводу (самовідводу) від участі у розгляді адміністративної справи унормовані, насамперед, приписами ст.ст.36-41 КАС України та додаткового деталізовані приписами Закону України "Про запобігання корупції" в частині урегулювання реального конфлікту інтересів судді як учасника суспільних відносин чи потенційного конфлікту інтересів судді як учасника суспільних відносин.

Так, згідно з ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

При цьому, приписи п.4 ч.1 ст.36 КАС України знаходяться у прямій кореспонденції до положень ч.4 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, де указано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи представника позивача стосовно власного суб"єктивного ставлення до процесуальних рішень суду як підстави для відводу судді від розгляду справи було ретельно досліджені та оцінені в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2023р. у справі №520/129410/23 (т.1 а.с.138-144), ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2023р. у справі №520/129410/23 (т.1 а.с.148-151), ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2023р. у справі №520/129410/23 (т.2 а.с.7-9), ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023р. у справі №520/129410/23 (т.2 а.с.12-15).

Переліченими рішеннями суду підтверджено відсутність підстав для відводу.

Клопотання/Заява представника позивача від 14.12.2023р. не містить юридично спроможних та документально доведених доводів про протилежне.

Суд вкотре наголошує на положеннях ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", де зазначено, що: 1) "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду"; 2) Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного"; 3) Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими", суд вважає, що не можуть бути визнані достатніми підставами для відводу суддів - заяви учасників справи, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, котрі не підтверджені належними і допустимими доказами.

Правові позиції стосовно критеріїв неупередженості та об"єктивності судді також сформульовані в ухвалі Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі №520/3535/2020, а саме: 1) надаючи оцінку об`єктивності та неупередженості судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.; 2) Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.; 3) При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, проте не вирішальною.; 4) Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Оскільки усі процесуальні рішення суду у даній справі постановлені відповідно до закону та з метою з"ясування об"єктивної істини у справі і надання дієвого та ефективного судового захисту дійсно порушеним правам (інтересам) позивача, то підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ст.ст.36-37 КАС України або Законом України "Про запобігання корупції" підстав відводу.

Згідно з ч.3 ст.40 та абз.1 ч.4 ст.40 КАС України суд вважає за необхідне передати процесуальний документ представника позивача стосовно відсутності підстав для довіри судді для вирішення по суті іншому складу.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 36-41, 90, 211, 236, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1.Передати заяву представника позивача від 14.12.2023р. для вирішення по суті у порядку ч.4 ст.40 КАС України іншому складу суду.

2.Роз`яснити, що ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту проголошення (підписання).

Суддя Сліденко А.В.