Справа № 759/191/22
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/191/22

пр. № 2-а/759/85/22

29 червня 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді: Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови начальника Рівненської митниці Кузніка Андрія Юрійовича в справі про порушення митних правил від 15 грудня 2021 року № 0285/20400/21, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною п`ятою статті 481 Митного кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, притягнення його до адміністративної відповідальності відбулося без всебічного з`ясування обставин справи.

Позивач звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду з поважних причин.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 10 січня 2022 року та судове засідання призначено на 09 березня 2022 року.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні судове засідання відкладено на 29 червня 2022 року.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КУпАП з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої 121 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами частин першої, другої статі 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувану постанову прийнято

15 грудня 2021 року, ОСОБА_1 її отримав через засоби поштового зв`язку після спливу десятиденного строку для оскарження постанови, а саме 29 грудня 2021 року.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до генеральної декларації та письмового зобов`язання ОСОБА_1 повинен був вивезти за межі митної території України повітряне судно (легкий літак) моделі RV-4 (серійний номер 1323, бортовий номер № 9141R) у строк до 10 вересня 2021 року.

13 серпня 2021 року внаслідок аварії (жорсткої посадки) було пошкоджено заднє колесо літака з хвостовою опорою, ремонт якого був завершений 06 жовтня 2021 року.

В матеріалах справи міститься лист Приватного підприємства «Гроцький Транс Експедиція» від 09 вересня 2021 року № 12 в якому повідомляється, що літак RV-4, серійний номер 1323, реєстраційний номер № 9141R дійсно знаходиться на непередбачуваному регламентом технічному обслуговуванні, а саме - заміна комплекту заднього колеса з хвостовою опорою, яка була пошкоджена внаслідок жорсткої посадки. Орієнтовна дата виконання ремонтних робіт - кінець вересня 2021 року.

У зв`язку з порушенням строку тимчасового ввезення повітряного судня на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше, ніж на тридцять діб, головним державним інспектором Киричук І.А. 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за № 0285/20400/21. Також 08 жовтня 2021 року між позивачем та митницею укладено Мирову угоду про припинення провадження в справі про порушення митних правил шляхом компромісу та зобов`язано ОСОБА_1 сплатити 85000 гривень.

Оскільки вказане зобов`язання позивач не виконав, провадження у справі про порушення митних правил було відновлено, за результатами розгляду якого прийнято постанову від 15 грудня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною п`ятою статті 481 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 85000 гривень.

Приписами статті 103 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За частиною другою статті 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті (частина перша статті 112 Митного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання щодо відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Саме Митний кодекс України в частині першій статті 458 Митного кодексу України визначає порушення митних правил як адміністративне правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною п`ятою статті 481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 460 Митного кодексу України передбачені особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил, а саме, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже приписи статті 460 Митного кодексу України розглядають передбачені законодавцем випадки звільнення від відповідальності за вчинення правопорушень, згідно з вичерпним переліком, зокрема, і передбачене статтею 481 Митного кодексу України, та умови її застосування. До таких умов, зокрема, належить аварія.

З огляду на зазначене, варто уваги, що склад правопорушення у диспозиції частини п`ятої статті 481 Митного кодексу України обумовлює невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення, які були тимчасово ввезені на митну територію України у встановлений строк, у формі вини як умислу на вчинення цього правопорушення, так і бездіяльності щодо виконання зобов`язання у встановлений строк.

Предметом правопорушення є повітряне судно, яке потребувало проведення ремонтних робіт через аварію, що сталася 13 серпня 2021 року, а це призвело до невиконання позивачем зобов`язання про зворотне вивезення літака за межі митної території України у встановлений строк.

Наявність цієї обставини відповідач не заперечує, але під час вирішення справи про порушення митних правил ОСОБА_1 не взяв до уваги, оскільки позивач до своїх пояснень від 08 жовтня 2021 року не додав відповідні документи на підтвердження ремонтних робіт, а особиста переписка з інспектором Киричук І.А. у застосунку «Viber» та надіслання їй фото пошкодженого заднього колеса з хвостовою опорою не вважається офіційною.

З цього приводу слід зазначити, що поведінка позивача немала жодних ознак того, що він умисно чи шляхом бездіяльності намагався порушити строк тимчасового ввезення повітряного судна на митну територію України. У матеріалах справи нічого не вказує на те, що працівники митниці підозрювали або звинувачували позивача в умисних діях чи бездіяльності щодо порушення строків відповідного митного режиму. Єдиним протиправним діянням, яке було поставлено йому в провину - це неподання митним органам документального підтвердження факту проведення ремонтних робіт літака через аварію.

Також з матеріалів справи та зі змісту відзиву відповідача не вбачається, що працівники митниці будь-яким чином намагалися витребувати відповідний документ в межах цього провадження чи надавали можливість позивачу надати його, попри те, що позивач неодноразово повідомляв їх про це (13 серпня 2021 року та 08 жовтня 2021 року). Водночас таке документальне підтвердження позивач надав суду (лист Приватного підприємства «Гроцький Транс Експедиція» від 09 вересня 2021 року № 12).

Митна справа здійснюється на основі законності та презумпції невинуватості (пункт 3 частини першої статті 8 Митного кодексу України).

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (стаття 486 Митного кодексу України).

У справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. Зокрема, до процесуальних дій належать: опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них (стаття 508 Митного кодексу України).

Посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб (стаття 509 Митного кодексу України).

Посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації (стаття 510 Митного кодексу України).

Необхідно зауважити, що згідно зі статтею 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. (стаття 495 Митного кодексу України).

Завдяки усебічному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення. Під час розгляду справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Діяння має містити всі ознаки складу правопорушення: якщо немає хоча б однієї з них, відсутнім вважається склад у цілому. З огляду на презумпцію невинуватості особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил, вважається невинуватою доти, доки іншого не буде доведено в установленому законом порядку. Уважно, повно, об`єктивно, всебічно досліджуючи докази у справі, ознайомлюючись із матеріалами справи, уповноважена на те посадова особа вирішує, чи є особа винною у вчиненні цього правопорушення; чи підлягає відповідальності.

Статтею 531 Митного кодексу України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-76, 79, 121, 286, 288, 295 КУпАП,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову начальника Рівненської митниці Державної митної служби України Андрія Кузніка від 15 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною п`ятою статті 481 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

Провадження у справі про порушення митних правил № 0285/20400/21 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий Сенько М.Ф.