Справа № 260/10888/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

18 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/10888/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши заяву Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа : Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2023 року державний реєстратор центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України, третя особа : Державне підприємство "Національні інформаційні системи", яким просить:

Визнати протиправним та скасувати п. З та 5 Наказу Міністерства юстиції України № 4050/5 від 27.11.2023 р. "Про задоволення скарги" (п. З Анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 п. 5 Виконання п. З наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи").

Разом з адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову , якою просить:

Зупинити дію п. 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 27.11.2023 року №4050/5 "Про задоволення скарги" до закінчення розгляду судової справи по суті.

До заяви долучено :

- інформація про стан розгляду заяв у ЦНАП м. Мукачево у мережі Fасеbоок на 2 арк.

Позивач обґрунтовує подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову тим, що Наказом Міністерства юстиції України № 4050/5 від 27.11.2023 р. скаргу ОСОБА_2 від 27.09.2023 р. задоволено. Визнано прийнятими з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення від 11.08.2023 р. № 68846250, 68846153 державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1, від 06.09.2023 р. № 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_3. Анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1. Виконання п. 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. Виконання п. З наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи". Підставою для прийняття оскаржуваного наказу став висновок центральної Колегії Мінюсту України з розгляду скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав від 16.11.2023 р. Наказ оскаржується позивачем у судовому порядку.Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу 4050/5 від 27.11.2023, підставою анулювання доступу Позивача до державного реєстру, стало задоволення в повному обсязі скарги ОСОБА_2 . В той же час, Відповідач при винесені Наказу 4050/5 не зазначив якою нормою законодавства він керувався, не обґрунтував які саме дії Позивача, Відповідач попередив або зупинив анулюючи доступ до Державного реєстру прав та яку норму нормативного акту Позивач порушив. Як вбачається з Наказу №4050/5, до Позивача застосовані дисциплінарні санкції передбачені пунктом «ґ» ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі Закон України № 1952) відповідно до якого за результатами розгляду скарги, Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Протиправні дії Відповідача щодо анулювання доступу Позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є очевидно протиправними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам законодавства і позбавляють Позивача можливості надавати адміністративні послуги та виконувати умови трудової угоди. Так зазначає, що Враховуючи обставини заявленого клопотання, приписи ст.ст. 150-151 КАС України, предмет позову, підстави вжиття заходів забезпечення позову та вимогу щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, вважаю що є всі підстави для забезпечення позову шляхом зупиненням дії п. З та 5 Наказу.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, дослідивши подані письмові докази суд дійшов до наступного висновку .

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина перша статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді та вирішенні даної заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Виходячи з наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що:

- судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: --існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 у справі №640/9167/19, та враховуються при вирішенні даної заяви.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд зазначає, що позивач просить забезпечити позов шляхом : Зупинення дії п. 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 27.11.2023 року №4050/5 "Про задоволення скарги" до закінчення розгляду судової справи по суті.

Зупинення дії вищезгаданих пунктів наказу , який буде предметом оскарження в адміністративному позові, за своїм характером буде вирішенням спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставини, які б вказували, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову .

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя З.Б.Плеханова