Справа № 200/5237/23
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року Справа№200/5237/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 27.06.2023 № 00 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 27.06.2023 № 00 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 01 червня 2023 року він звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. Втім, рішенням від 27.06.2023 № 00 йому було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу. Відповідно до вказаного рішення до страхового та пільгового стажів роботи не зараховано певні періоди роботи. На переконання позивача, необхідними документами, в тому числі трудовою книжкою та уточнюючими довідками, підтверджено, що у спірні періоди він працював, а тому має право на зарахування періодів роботи до його страхового та пільгового стажів.

З огляду на вищевказане, позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не зарахуванню пільгового стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи:

з 15.05.1985 по 30.06.1985,

з 25.09.1985 по 06.12.1985,

з 28.02.1986 по 30.04.1986,

з 29.07.1988 по 21.10.1989,

з 13.11.1989 по 23.11.1991,

з 11.12.1991 по 22.01.1996,

з 27.01.1996 по 30.10.1998,

з 25.04.1995 по 31.08.2004

та до страхового стажу періоди роботи з: 25.04.1995 по 31.08.2004 та з 10.09.2004 по 10.06.2008; з 21.11.2006 по 21.01.2007, з 10.02.2008 по 10.05.2008 та скасувати рішення від 27.06.2023 № 00;

зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 01.06.2023 № 1474, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та ст. ст.8, 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 та період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991, зарахувавши до ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до страхового стажу періоди роботи з: 25.04.1995 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.06.2008, з 21.11.2006 по 21.01.2007, з 10.02.2008 по 10.05.2008 додатково зарахувати та призначити пенсію.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначив, що належним відповідачем у даній справі є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адже вказаним органом за принципом екстериторіальності було розглянуто заяву позивача. З огляду на вказане, представник просив відмовити у задоволенні позову.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначив, що до пільгового стажу за Списком № 1 згідно з пільговою довідкою не зараховано період роботи з 11.12.1991 по 22.01.1996, адже шахта «1-3 Новогродівська» не є правонаступником шахти № 2 «Новогродівська».

Крім того, до страхового стажу позивача не враховано період навчання з 01.09.1982 по 19.06.1986, період проходження військової служби з 25.06.1986 по 23.05.1988 та періоди роботи з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 09.11.1989 по 12.11.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996 та з 23.01.1996 по 31.12.2003. Крім того, період роботи ОСОБА_1 з 13.11.1989 по 23.11.1991 не враховано до пільгового стажу. З огляду на те, що пільговий стаж роботи позивача складає 2 роки 09 днів, при необхідних 5 роках, позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою від 25 вересня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

02 жовтня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 27.06.2023 року № 00 та зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження по справі № 200/5237/23. Розгляд адміністративної справи № 200/5237/23 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 грудня 2023 року суд виніс ухвалу, якою залишив без задоволення клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну первісного відповідача у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України дію воєнного стану продовжено та станом на день винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_1 .

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 15.05.1985 та серії НОМЕР_3 від 21.04.1995, судом встановлено, що у періоди:

з 15.05.1985 по 30.06.1985 позивач працював учнем машиніста підземних установок,

з 25.09.1985 по 06.12.1985 - учнем підземного гірничого робітника,

з 28.02.1986 по 30.04.1986 - машиністом підземних установок,

з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 13.11.1989 по 23.11.1991, з 11.12.1991 року по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998 гірничим робітником очисного забою,

з 25.04.1995 по 31.08.2004 - прохідником,

з 10.09.2004 по 10.06.2008, з 21.11.2006 по 21.11.2007, 10.02.2008 по 10.05.2008- директором підприємств.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 у період з 25.06.1986 по 23.05.1988 позивач проходив військову службу.

01 червня 2023 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Втім, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 року № 00 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

Відповідно до розрахунку стажу, періоди роботи з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 31.08.2004, з 27.01.1996 по 30.10.1998 не зараховано до пільгового стажу позивача.

Період роботи з 10.09.2004 по 10.06.2008, з 21.11.2006 по 21.11.2007, 10.02.2008 по 10.05.2008 не зараховано до страхового стажу позивача.

Втім, період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991 зарахований до пільгового стажу за Списком № 1.

Вважаючи невірними розрахунок пільгового стажу та рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…).

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

З 16.01.2003 по 24.06.2016 застосовувався Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

відсутність трудової книжки;

відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Так, у періоди з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 року по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 позивач працював на посадах, що передбачені Списком № 1. У трудовій книжці містяться записи про роботу позивача повний робочий день у шахті. Доказів протилежного відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано. Отже, вказані періоди мають бути зараховані позивачу до пільгового стажу.

Щодо відмови пенсійного органу у зарахуванні до пільгового та страхового стажу позивача періодів роботи через несплату соціальних внесків, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, несплата за доводами відповідача страхувальником страхових внесків та єдиного соціального внеску не може слугувати підставою для не зарахування зазначених періодів до страхового стажу позивача.

Отже, періоди роботи з 01.01.2004 по 31.08.2004 та з 10.09.2004 по 10.05.2008 мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Втім період з 25.04.1995 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача, а тому вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо доводів позивача про те, що при розрахунку стажу відповідач зобов`язаний врахувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок нарахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Так, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 визначає, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Стаття 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачає, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Втім, відповідно до ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (частина 6 статті 56 Закону № 1788-ХІІ).

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою на виконання постанови Верховної Ради України від 6 грудня 1991 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановив в п.1 міністерствам і відомствам України розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788-ХІІ згідно з додатком.

Додаток містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону № 1788-ХІІ, який у свою чергу в розділі ІІ містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону), виконавцем визначено Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 року.

На даний час вказана постанова Кабінету Міністрів України є чинною.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (далі - Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.

Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV враховують Роз`яснення № 8.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також суд не вбачає суперечності між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону № 1058-ІV, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.

Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Застосовуючи відповідні положення, суд взяв до уваги постанову Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Постановою від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а Верховний Суд також залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.

Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на застосування останнього, оскільки у нього є не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ.

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним було застосовано Роз`яснення № 8, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 року № 00 ґрунтується на невірному визначенні пільгового та страхового стажів, останнє підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати рішення протиправним, як того вимагають приписи ст. 245 КАС України.

Втім, вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною не підлягають задоволенню, адже в даному випадку відповідачем була розглянута заява позивача та винесено спірне рішенням, що є реалізацією функцій суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 01.06.2023 № 1474, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 періоди роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 та період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991, зарахувавши з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.05.2008.

Стосовно позовних вимог позивача, щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту отримання ним цього права, суд зазначає.

Згідно з статтею 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до приписів статті 8 Закону № 345, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зауважує, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при призначенні йому пенсії на пільгових умовах будуть порушені.

З урахуванням того, що спірні правовідносини виникли не з приводу врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а з приводу призначення пенсії відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача здійснити врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасні.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого відбулось звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Приймаючи рішення щодо можливості призначити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач має враховувати висновки суду в даній адміністративній справі щодо врахування та зарахування позивачу додатково до його пільгового стажу за списком № 1 періодів його роботи.

Суд зазначає, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Судом встановлено, що спірне рішення відповідача прийнято без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення про призначення/перерахунок пенсії, та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про необхідність саме зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з додаванням пільгового стажу відповідно до висновків суду у даній справі.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 27.06.2023 року № 00 та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 грн.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору у розмірі 700, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача, адже саме вказаним органом порушено права позивача.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Січових Стрільців, 15, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 27.06.2023 № 00 та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 № 00, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.06.2023 № 1474, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 періоди роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 та період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991 роки, зарахувавши з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та до страхового стажу періоди роботи: з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.05.2008.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 700, 00 грн. (сімсот гривень).

Повний текст рішення складено 15.12.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб