Справа № 331/1146/23
Суддя: Фісун Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023 Справа № 331/1146/23

Провадження № 2-а/331/10/2023

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря Свириденко О.С., адвоката Семенова М.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі Запорізької митниці як відокремленого підрозділу ДМСУ про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з адміністративним позовом до Жовневого районного суду м.Запоріжжя про про визнання протиправними дій та скасування постанови.

В обґрунтування позову вказала, що через мобільний застосунок «Дія» позивачу стало відомо, що відносно неї 02.02.2023 державним виконавцем Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №70907460 по стягненню на користь відповідача 443 534,40 грн. згідно виконавчого документу Постанови №0045/11200/22 від 23.08.2022. Копію оскаржуваної постанови позивачем отримано особисто 07.02.2023 у відповідача, про що в матеріалах справи про порушення митних правил №0045/11200/22 зроблено відмітку. З отриманої оскаржуваної постанови, позивачем встановлене наступне. З постанови встановлено, що з урахуванням рішення про визначення коду товару № KT-UA-2022 від 05.05.2022 сума несплачених митних платежів складає 147 844,80 грн. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів заявила у митній декларації № UA112080/2022/004851 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару за УКТЗЕД, які стали підставою для ухилення від сплати митних платежів на 147 844,80 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України. Позивач не погоджується із Постановою про порушення митних правил та вважає її протиправною, виходячи з наступного. На дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови (23 серпня 2022 року) санкція ст.485 МК України передбачала накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів. Абзацем 1 ст. 485 МК України передбачені дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Абзацем 2 ст. 485 МК України передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів. В той же час абзац 2 ст. 485 МК України має примітку «Абзац другий статті 485 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2022 від 15.06.2022». Оскільки сума несплачених митних платежів складає 147 844,80 грн., сума штрафу дорівнює 443 534,40 грн., що є надмірним матеріальним тягарем для позивача. Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру. Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у заявлені в митній декларації неправдивих відомостей, з метою зменшення розміру митних платежів, які підлягають сплаті. Отже, основним джерелом для визначення вартості товару є зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами. Одним з таких документів є інвойс. При зазначеному митному оформленні інвойс є формою договору, який визначає, окрім іншого, предмет договору. Під час процедури декларування транспортного засобу у позивача не було сумніву у правильності складання продавцем інвойсу. На підставі рахунку німецької компанії «Truck Center Gunzburg GMBH» від 26.04.2022 №2337-202204 громадянином України ОСОБА_2 (далі-покупець) придбано товар, який продавець позиціонує як автомобіль, про що зазначається в рахунку («wir lieferten ihnen folgendes fahrzeug:», що в перекладі з нім. «ми доставили вам наступний автомобіль:»): виробник - Mercedes-Benz, тип Actros 1845 LLS Low Liner, номер шасі - НОМЕР_1 , перша реєстрація 03.02.2015, внутрішній номер 02093, лакофарбове покриття зелене, км за словами попереднього власника - 833000. Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.02.2023 9 Транспортний засіб буде доставлено на 27.04.2022. Також застосовуються загальні положення та умови продажу, якими обмінюються в комерційних приміщеннях продавця Рахунок оплачується негайно - без відтермінувань. ФОП ОСОБА_1 до Запорізької митниці за 1 (основним) методом визначення митної вартості товару було подано електронну митну декларацію (далі ЕМД) № UA112080/2022/004851, до якої згідно ч. 2 ст. 53 МК України були надані: рахунок (інвойс) № 2337-202204 від 26.04.2022, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.04.2022, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 03.02.2015, довідка, що підтверджує вартість перевезення товару 0505/1 05.05.2022, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009.27806-22 05.05.2022, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_4 05.05.2017 та інші документи, які зазначені у графі 44 ЕМД. Після подання ЕМД ФОП ОСОБА_1 отримано електронне повідомлення від відповідача: «Відповідно до ст.338 Митного кодексу України необхідно проведення ідентифікаційного огляду - з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації. Відповідно до ст. 249 Митного кодексу України необхідно забезпечити присутність декларанта з метою проведення митного огляду товарів. 1. Дата проведення огляду: 05.05.2022 2. Час проведення огляду: в мінімально можливий час з урахуванням часових нормативів, визначених Митним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи. 3. Місце доставки (прибуття) де буде здійснюватися митний огляд: - код місця Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.02.2023 11 доставки (прибуття): 112-208-1-1 - назва місця доставки (прибуття), його адреса: ЗМК «ТЕРМІНАЛ НАБЕРЖНИЙ», м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9а (вул. Луначарського, 9а) 4. Зона митного контролю: постійна, м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9а (вул. Луначарського, 9а)». Оскільки, позивач має статус ВПО та перебуває фактично у м. Львів, із незалежних від позивача причин, митний огляд проводився без неї, після чого 05.05.2022 митницею було винесено рішення про визначення коду товару №KT-UA- 2022, за яким заявлений до митного оформлення товар має наступний опис: «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні, марки Mercedes-Benz 1845, тип 963-4-А, модель Actros, зеленого кольору. Номер кузову (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна - 12809 см3, тип палива дизель, номер двигуна НОМЕР_5 , потужність 330 кВт. Дата першої реєстрації 03.02.2015» та має класифікуватися за кодом УКТЗЕД . Того ж дня позивачем отримане електронне повідомлення відповідача про необхідність прибути до управління УБК та ПМП м. Запоріжжя вул. Привокзальна 9-а 10.05.2022 о 14-00, для надання пояснення щодо обставин визначення коду товару згідно УКТЗЕД. Того ж дня відповідачем було відмовлено у митному оформленні заявленого позивачем товару. 05.05.2022 відповідачем було складено картку відмови №UA112080/2022/000203 в прийнятті електронної митної декларації № UA112080/2022/004851. 06.05.2022 відповідачем була проведена усна консультація з власником товару, згідно якої, на думку відповідача, вартість товару, заявлена позивачем нижче вартості товару, яка міститься у електронній базі митниці. В подальшому позивачем було подано ЕМД №UA112080/2022/004891 за 6 (резервним) методом визначення митної вартості товару; вартістю товару 20 200 Євро (замість 15 000 Євро), було сплачено всі митні платежі та ЕМД 06.05.2022 була оформлена. Законодавча база. Сам по собі факт неправильного визначення коду товару за УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МКУ, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявлені декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Прохає визнати причини пропуску процесуального строку на оскарження поважними та поновити строк на оскарження постанови про порушення митних правил від 23.08.2022 №0045/11200/22. Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил від 23.08.2022 №0045/11200/22. Провадження відносно позивача за ст. 485 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2023 року адміністративну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

3.03.2023 року від відповідача надійшов відзив в порядку ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому вказав, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

05.05.2022 до митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці ФОП ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору про надання послуг митного брокера від 01.05.2022 №0105/1/Б, подала електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за №UA112080/2022/004851 та задекларувала товар - «Автомобіль вантажний, що був у використанні MERCEDES-BENZ модель ACTROS, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння включаючи водія - 2, колісна формула 4x2, Vдв.= 12809 см3, календарний рік випуску 2015, модельний рік 2014, дата першої реєстрації - 03.02.2015, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_5 , потужність - 330 кВт. Рівень екологічної норми: EURO 6. Призначення автомобіля - для перевезення вантажів по дорогам загального користування. Не містить у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Виробник DAIMLER AG. Торгівельна марка: MERCEDES-BENZ.» вартістю 15000,00 Євро за кодом згідно УКТЗЕД із звільненням від сплати митних платежів, відповідно до Закону України №2142 від 24.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану». Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.03.2023 3 05.05.2022 Запорізькою митницею проведений митний огляд товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 05.05.2022 №UA112080/2022/004851. За результатами проведеного митного огляду встановлено, що товар є Сідельним тягачем. 05.05.2022 Запорізькою митницею винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2022 від 05.05.2022, за яким заявлений до митного оформлення товар має наступний опис: «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні, марки MERCEDES-BENZ 1845, тип 963-4-А, модель ACTROS, зеленого кольору. Номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 12809 см3, тип палива - дизель, номер двигуна - НОМЕР_5 , потужність - 330 кВт. Дата першої реєстрації - 03.02.2015.» та має класифікуватись за кодом УКТЗЕД . З урахуванням рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 05.05.2022 встановлено, що сума несплачених митних платежів складає 147844,80 грн. 05.05.2022 Запорізькою митницею, за результатами проведеного 05.05.2022 митного огляду товару та винесеного 05.05.2022 рішення про визначення коду товару № КТUA-2022, повідомлено про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022, про що складено картку відмови №UA112080/2022/000203. 06.05.2022 товар - «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні, марки MERCEDES-BENZ 1845, тип 963-4-А, модель ACTROS, зеленого кольору. VIN: НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 12809 см3, тип палива - дизель, номер двигуна - НОМЕР_5 , потужність - 330 кВт. Дата першої реєстрації - 03.02.2015.», оформлений ФОП ОСОБА_1 у митний режим Імпорт та випущений Запорізькою митницею у вільний обіг на митній території України за митною декларацією № UA112080/2022/004891 від 06.05.2022 із врахуванням вимог рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 05.05.2022 та картки відмови №UA112080/2022/000203. Станом на 23.08.2022, рішення про визначення коду товару № КТ-UA- 2022 від 05.05.2022 та картка відмови №UA112080/2022/000203 у судовому порядку не оскаржені, є чинними та підлягають обов`язковому виконанню. Щодо суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення у справі про порушення митних правил № 0045/11200/22. У відповідності до вимог п. 1 ПКМУ від 9 червня 2011 р. № 738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання», пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС (далі - транспортний засіб) на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. Згідно 1.3. Розділу ІІІ Додатку 1 до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.03.2023 4 транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521, - BC - колісний засіб для буксирування напівпричепів (трактор або сідельний тягач), означає тягач, призначений винятково або переважно для буксирування напівпричепів. Під час здійснення декларування товару «Вантажний автомобіль… для перевезення вантажів по дорогам загального користування» за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022, ОСОБА_1 подала до Запорізької митниці сертифікат відповідності № UA.009.27806-22 (з додатками), виданий ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» 05.05.2022, що знайшло своє відображення в гр. 44 вказаної митної декларації під кодом документу «9703». В п. 38 сертифікату відповідності № UA.009.27806-22 вказана наступна інформація: Призначення КТЗ за типом кузова: ВС. Окрім того, інформація про колісний транспортний засіб із призначенням за типом кузова сідельний тягач занесена до товаросупровідних документів, таких як: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк.справи №10-№12), в графах №5 яких зазначено SATTELZUGMASCHINE, що у перекладі з німецької означає СІДЛОВИЙ ТРАКТОР. Таким чином, будучі обізнаною у тому, що сертифікат відповідності № UA.009.27806-22 (з додатками), виданий ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» 05.05.2022 на колісний транспортний засіб із призначенням за типом кузова ВС сідельний тягач, ОСОБА_1 протиправно заявила Запорізькій митниці невірні відомості про товар, вказавши в гр. 31 митної декларації №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022 «Вантажний автомобіль… для перевезення вантажів по дорогам загального користування». Поряд з тим ОСОБА_1 протиправно вказала в гр. 33 митної декларації №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022 код товару згідно з УКТЗЕД, присвоївши товару код , що відноситься до товарної позиції Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів. Враховуючи протиправність віднесення ОСОБА_1 задекларованого за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022 до товарної позиції моторних транспортних засобів для перевезення вантажів, із відповідним заповненням описом товару, ОСОБА_1 протиправно застосувала під час розрахунку митних платежів, спосіб розрахунку при застосуванні умовного звільнення від оподаткування за кодом «06» - сума податку, нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України при поміщенні товарів у митні режими Імпорту (випуск у вільний обіг), експорту. Підставою для застосування умовного звільнення від оподаткування товару, з задекларованого за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022, стало протиправне застосування ОСОБА_1 податкових пільг при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, передбачених: 1) пунктом 911 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.03.2023 5 України; 2) пункт 69.24 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Враховуючи вищенаведені обставини, провадженням в справі про порушення митних правил № 0045/11200/22 встановлено, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 умисно, адже ОСОБА_1 усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала шкідливі наслідки і свідомо допускала їх настання. Щодо застосування під час розгляду справи про порушення митних правил № 0045/11200/22 висновків, викладених у Рішенні Другого сенату Конституційного Суду від 15.06.2022 № 4-р (ІІ)/2022 у справі №3-321/2019 (7780/19,91/21). Як зазначено в резолютивній частині Рішення Другого сенату Конституційного Суду від 15.06.2022 № 4-р (ІІ)/2022 у справі №3-321/2019 (7780/19,91/21), абзац 2 ст. 485 Митного кодексу України визнаний неконституційним та втрачає чинність через 6 місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 15.12.2022 набув чинності Закон України від 16.11.2022 № 2760-ІХ, п. 1 ч. 1 якого викладено нову редакцію ст. 485 Митного кодексу України та відповідно встановлено новий розмір адміністративної санкції за відповідне адміністративне правопорушення.. Окрім того, звертають увагу Суду на те, що позовна заява про скасування постанови від 23.08.2022 у справі про порушення митних правил № 0045/11200/22, подана Позивачем до суду з порушенням вимог ч. 6 ст. 161 КАС України, адже Позивачем пропущений строк, передбачений ст. 289 КУпАП для оскарження рішення Відповідача, а відповідно і строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 122 КАС України.

Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Як слідує з матеріалів справи, 05.05.2022 до митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці ФОП ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору про надання послуг митного брокера від 01.05.2022 №0105/1/Б, подала електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за №UA112080/2022/004851 та задекларувала товар - «Автомобіль вантажний, що був у використанні MERCEDES-BENZ модель ACTROS, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння включаючи водія - 2, колісна формула 4x2, Vдв.= 12809 см3, календарний рік випуску 2015, модельний рік 2014, дата першої реєстрації - 03.02.2015, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_5 , потужність - 330 кВт. Рівень екологічної норми: EURO 6. Призначення автомобіля - для перевезення вантажів по дорогам загального користування.

05.05.2022 Запорізькою митницею проведений митний огляд товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 05.05.2022 №UA112080/2022/004851. За результатами проведеного митного огляду встановлено, що товар є Сідельним тягачем./а.с.112-113/.

05.05.2022 Запорізькою митницею винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2022 від 05.05.2022, за яким заявлений до митного оформлення товар має наступний опис: «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні, марки MERCEDES-BENZ 1845, тип 963-4-А, модель ACTROS, зеленого кольору. Номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 12809 см3, тип палива - дизель, номер двигуна - НОМЕР_5 , потужність - 330 кВт. Дата першої реєстрації - 03.02.2015.» та має класифікуватись за кодом УКТЗЕД ./а.с.116-117/.

Згідно рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 05.05.2022 встановлено, що сума несплачених митних платежів складає 147844,80 грн./а.с.122/.

05.05.2022 Запорізькою митницею, за результатами проведеного 05.05.2022 митного огляду товару та винесеного 05.05.2022 рішення про визначення коду товару № КТUA-2022, повідомлено про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022, про що складено картку відмови №UA112080/2022/000203./а.с.114-115/.

Доказів, що рішення про визначення коду товару № КТ-UA- 2022 від 05.05.2022 та картка відмови №UA112080/2022/000203 у судовому порядку оскаржені суду позивачем надані не були.

До матеріалів справи були долучені представником позивача Свідоцтво про дозвіл на експлуатацію автотранспортного засобу(переклад з німецької мови на українську мову) відповідно до якого, в рядку з позначкою «5» вказано автомобіль для перевезення вантажів вагою більше 12 тонн , сідловий тягач/188-191/.

Відповідно до свідоцтва про дозвіл на експлуатацію автотранспортного засобу(переклад з німецької мови на українську мову) в рядку з позначкою «5 Найменування класу ТЗ і конструкцій» вказано автомобіль для перевезення вантажів вагою більше 12 тонн , сідловий тягач/191-193/.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що під час здійснення декларування товару «Вантажний автомобіль… для перевезення вантажів по дорогам загального користування» за митною декларацією №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022, ОСОБА_1 подала до Запорізької митниці сертифікат відповідності № UA.009.27806-22 , виданий ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» 05.05.2022, що знайшло своє відображення в гр. 44 вказаної митної декларації під кодом документу «9703». В п. 38 сертифікату відповідності № UA.009.27806-22 вказана наступна інформація: Призначення КТЗ за типом кузова: ВС. Окрім того, інформація про колісний транспортний засіб із призначенням за типом кузова сідельний тягач занесена до товаросупровідних документів, таких як: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк.справи №10-№12), в графах №5 яких зазначено SATTELZUGMASCHINE, що у перекладі з німецької означає СІДЛОВИЙ ТРАКТОР. Таким чином, будучі обізнаною у тому, що сертифікат відповідності № UA.009.27806-22, виданий ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» 05.05.2022 на колісний транспортний засіб із призначенням за типом кузова ВС сідельний тягач, ОСОБА_1 протиправно заявила Запорізькій митниці невірні відомості про товар, вказавши в гр. 31 митної декларації №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022 «Вантажний автомобіль… для перевезення вантажів по дорогам загального користування». Поряд з тим ОСОБА_1 протиправно вказала в гр. 33 митної декларації №UA112080/2022/004851 від 05.05.2022 код товару згідно з УКТЗЕД, присвоївши товару код , що відноситься до товарної позиції Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів./а.с.106 Сертифікат щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу/.

10.05.2023 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Запорізької митниці Самойликом О.С. складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 /а.с.89-91/.

23 серпня 2022 року начальником Запорізької митниці винесена постанова про порушення митних правил №0045/11200/22 відносно ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 443 534,40 грн. В постанові вказано, що ««10.05.2022 року в зоні діяльності Львівської митниці на підставі інвойсу від 26.04.2022 №2337-202204 від фірми Truck Center Gunzburg GMBH було переміщено товар «Автомобіль вантажний, що був у використанні Mercedes-Benz модель Actros, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння включаючи водія 2, колісна формула 4Х2, Vдв.=12809 см.3, календарний рік випуску 2015, модельний рік 2014, дата першої реєстрації 03.02.2015, тип двигуна дизель, номер двигуна немає даних, потужність 330 кВт. Призначення автомобіля для перевезення вантажів по дорогам загального користування. Не містить в своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Виробник Mercedes-Benz. Торгівельна марка Mercedes-Benz, вартістю 15000,00 Євро, який у подальшому згідно ДКД від 01.05.2022 №UA112000/2022/901167 було доставлено в зону діяльності Запорізької митниці. 05.05.2022 до митного поста «Запоріжжя» ФОП ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору про надання послуг митного брокера від 01.05.2022 №0105/1/Б, в зоні м/п «Запоріжжя» подала електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, зареєстровану за №UA112080/2022/004851 та задекларувала товар «Автомобіль вантажний, що був у використанні Mercedes-Benz модель Actros, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння включаючи водія 2, колісна формула 4Х2, Vдв.=12809 см.3, календарний рік випуску 2015, модельний рік 2014, дата першої реєстрації 03.02.2015, тип двигуна дизель, номер двигуна НОМЕР_5 , потужність 330 кВт. Рівень екологічної норми: Euro 6. Призначення автомобіля для перевезення вантажів по дорогам загального користування. Не містить в своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Виробник Daimler Ag. Торгівельна марка Mercedes-Benz, вартістю 15000,00 Євро за кодом згідно УКТЗЕД із звільненням від сплати митних платежів, відповідно до Закону України № 2142 від 24.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану». 05.05.2022 Запорізькою митницею за митною декларацією від 05.05.2022 №UA112080/2022/004851 було винесено рішення про визначення коду товару №KTUA-2022 від 05.05.2022, за яким заявлений до митного оформлення товар має наступний опис: «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні, марки Mercedes-Benz 1845, тип 963-4-А, модель Actros, зеленого кольору. Номер кузову (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 12809 см3, тип палива дизель, номер двигуна НОМЕР_5 , потужність 330 кВт. Дата першої реєстрації 03.02.2015.» та має класифікуватись за кодом УКТЗЕД . З урахуванням рішення про визначення коду товару № KT-UA-2022 від 05.05.2022 встановлено, що сума несплачених митних платежів складає 147 844,80 грн. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів заявила у митній декларації № UA112080/2022/004851 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару за УКТЗЕД, які стали підставою для ухилення від сплати митних платежів на 147 844,80 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України. Провадженням у справі встановлено, що «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, що був у використанні марки Mercedes-Benz 1845, тип 963-4- А, модель Actros, зеленого кольору, VIN НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 12809 см3, тип палива дизель, номер двигуна НОМЕР_5 , потужність 330 кВт. Дата першої реєстрації 03.02.2015.» оформлений у митний режим Імпорт та випущений у вільний обіг на митній території України за митної декларацією №UA112080/2022/004891 від 06.05.2022 із врахуванням вимог рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2022 від 05.05.2022.».

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою за статтею 485 Митного кодексу України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТЗЕД.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За правилами частини сьомої статті 257 Митного кодексу України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини восьмої статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до частини четвертої статті 280 Митного кодексу України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Таким чином, правильність визначення коду товару згідно з УКТЗЕД безпосередньо впливає на розмір ставки ввізного мита, який підлягає застосуванню до товарів, що ввозяться на митну територію України, а відтак і на розмір митних платежів, що підлягають сплаті.

За результатами аналізу поданих ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення документів встановлено, що до моменту подання митної декларації остання мала можливість і повинна була визначити вірний код товару згідно з УКТЗЕД шляхом використання прав, наданих декларантам законодавством України, та заявити його у митній декларації, тим самим попередити порушення митних правил.

При цьому, доказів наявності складного випадку класифікації товару під час судового розгляду не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, заявивши в митній декларації неправдиві відомості щодо коду товарів згідно УКТЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів, чим допустила порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Окрім цього, із змісту позову ОСОБА_1 слідує, що при внесенні кодів згідно УКТЗЕД вона виходила з даних, що містились в товаросупровідних документах від продавця товару, зокрема, згідно інвойсу, митної декларації країни відправлення. Визначення кодів за УКТЗЕД здійснювалося виходячи з характеристик товару, наданих його виробником, а також тих характеристик, даних, які містились у товаросупровідних документах країни-відправника товару.

В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що у ОСОБА_1 під час процедури декларування транспортного засобу не було сумніву у правильності складання продавцем інвойсу. Отже умислу спотворити опис властивості товару, яка необхідна для визначення його коду, що призвело до зменшення розміру митних платежів не було.

Між тим, зміст вчиненого позивачем правопорушення полягає у тому, що вона, володіючи товаросупровідними документами, які містили достатню інформацію для визначення найменування, опису коду згідно УКТЗЕД товару, маючи надані законом можливості оглянути товар, скористатись правом консультації з митним органом чи правом на проведення експертиз, свідомо вказала у митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Представником позивача долучено до матеріалів справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 , в якому чітко вказано у розділі особливі відмітки: «спеціалізований вантажний сідловий тягач»/а.с.164/.

До матеріалів справи були долучені представником позивача Свідоцтво про дозвіл на експлуатацію автотранспортного засобу(переклад з німецької мови на українську мову) відповідно до якого, в рядку з позначкою «5» вказано автомобіль для перевезення вантажів вагою більше 12 тонн , сідловий тягач/а.с.188-191/ та свідоцтво про дозвіл на експлуатацію автотранспортного засобу(переклад з німецької мови на українську мову) в рядку з позначкою «5 Найменування класу ТЗ і конструкцій» вказано автомобіль для перевезення вантажів вагою більше 12 тонн , сідловий тягач/а.с.191-193/.

Таким чином у описі товару у митній декларації ОСОБА_1 умисно спотворено опис властивості товару, яка необхідна для визначення його коду, що призвело до зменшення розміру митних платежів.

Положеннями ч. ч. 1-2, 4 ст. 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Митним органом вищевказані документи направлялись на адресу, заявлену самостійно позивачкою, яка є адресою її реєстрації рекомендованою кореспонденцією.

10 травня 2022 року ОСОБА_1 був направлений протокол про порушення митних правил, який вона отримала відповідно до поштового повідомлення 13.06.2022 року , але не скористалася своїм правом та не прибула на розгляд справи, який був призначений 23.08.2023 для надання додаткових пояснень/а.с.89-95/.

Суд зазначає, що направлення позивачці виклику для надання пояснень, протоколу про порушення митних правил на заявлену нею адресою, яка водночас є адресою її реєстрації та є дійсною адресою позивачки, рекомендованою кореспонденцією є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку митного органу.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19.03.2023 у справі № 911/3142/19.

Таким чином, відповідачем доведено факт заявлення позивачем в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та наявність прямого умислу, що є необхідним та достатнім для притягнення до відповідальності за ст.485 МК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать про умисел позивача на заявлення неправдивих відомостей у митній декларації, оскільки остання, маючи всі необхідні документи для правильного визначення коду товару та заповнення митної декларації, вказала у митній декларації неправильний код товару, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів. Водночас представником позивача під час судового розгляду справи не надано доказів, які б спростували встановлені обставини.

Отже, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ст.485 МК України, а відтак заявлений позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення.

Однак, суд не погоджується з запереченнями відповідача суду про правомірність оскаржуваної постанови, в частині накладення митним органом на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, з огляду на таке.

Так, рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2022 від 15.06.2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абз. 2 ст. 485 Митного кодексу України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України виходив, зокрема, з того, що Європейського суду з прав людини неодноразово вказував про те, що визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. У зв`язку із цим Європейський суд з прав людини відповідно до сформованих ним критеріїв самостійно визначає, чи належить те або інше діяння до кримінального правопорушення.

Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи [рішення у справі Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), § 82, § 83]. Перший критерій є лише початковим і не має визначального значення. Водночас другий і третій критерії є вирішальними для з`ясування того, чи підпадає діяння під визначення „кримінальне правопорушення у розумінні Конвенції. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери [рішення у справі Lutz v. Germany від 25 серпня 1987 року (заява № 9912/82), § 55].

Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням [рішення у справах Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), Гурепка проти України від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), A. Menarini Diagnostics S.R.L. v. Italy від 27 вересня 2011 року (заява № 43509/08)].

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та враховуючи, що санкція статті 485 Кодексу у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів є співмірною з кримінальним покаранням, Конституційний Суд України дійшов висновку, що попередньо сформульовані підходи до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час призначення кримінального покарання є застосовними і в межах цього конституційного провадження.

З огляду на наведене Конституційний Суд України зазначив, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 485 Кодексу має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Пунктом 2 вказаного рішення було передбачено, що абз. 2 ст. 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На виконання вказаного рішення суду, Законом України від 16.11.2022 «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» було внесено зміни до ст. 485 МК України шляхом викладення її в новій редакції та встановлено розмір штрафу за вказані в ній правопорушення в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Вказаний Закон набрав чинності 15.12.2022.

При цьому, згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд звертає увагу, що на момент розгляду справи про порушення митних правил положення абз. 2 ст. 485 Митного кодексу України були визнані неконституційними, проте відповідач був позбавлений можливості визначити розмір штрафу в іншій, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, сумі з огляду на встановлення строку втрати чинності вказаною нормою закону.

В контексті питання про розмір штрафу, який підлягає стягненню з позивачки, суд також звертає увагу на деяку практику Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (частина перша); право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частина друга); ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним (частина четверта).

За частиною першою статті 64 Основного Закону України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, визначених Конституцією України.

Розглядаючи питання допустимих меж обмеження гарантованого Конституцією України права власності, Конституційний Суд України у своїх рішеннях зазначав:

„право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. При обмеженні права власності в інтересах суспільства пропорційними можуть вважатися такі заходи, які є менш обтяжливими для прав і свобод приватних осіб з-поміж усіх доступних для застосування заходів [абзац сьомий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Перший сенат) від 5 червня 2019 року№ 3-р(I)/2019];

„ при обмеженні права власності в інтересах суспільства необхідними є не будь-які менш обтяжливі для прав і свобод осіб заходи, а ті з них, які здатні досягти легітимної мети на тому самому якісному рівні. Тобто законодавець зобов`язаний обирати той вид адміністративного стягнення, який менш обтяжливий для прав і свобод особи у конкретному випадку, і насамперед має визначити адекватну міру адміністративної відповідальності для досягнення її мети, тоді як суди забезпечують індивідуалізацію такої відповідальності залежно від обставин справи у межах законодавчо визначеної санкції [абзац перший підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 21 липня 2021 року № 3-р(II)/2021].

Крім того, згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (абзац перший); проте попередні положення жодним чином не обмежують права держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за потрібне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (абзац другий).

Європейський суд з прав людини вказав, що „ для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають . Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції [рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), § 84].

Також, на думку Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання обґрунтовано відповідало [правомірній] меті. Іншими словами, потрібно досягти „справедливого балансу між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини. Цього балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести особистий і надмірний тягар [див., зокрема, рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece [GC] від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82; Jahn and Others v. Germany [GC] від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 81 94; Gogitidze and Others v. Georgiа від 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97].

У рішенні у справі Краєва проти України від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що:

накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє відповідну особу майна, а саме суми, яку необхідно сплатити (§ 23);

щоб відповідати статті 1 Першого протоколу до Конвенції, захід [втручання] має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним [ґрунтуватись на приписі права], переслідувати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами особи (§ 24);

відповідно до частини першої статті 483 Кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, що є дуже великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків; відсутність дискреції стосовно цього не дала українським судам можливості врахувати індивідуальні обставини, що позбавляє сенсу будь-яку оцінку; Європейський суд з прав людини вже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права особи на власність (§ 31).

Враховуючи викладене, а також вищевказані правові позиції Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, виходячи з засад верховенства права, справедливості та розумності, враховуючи принципи домірності (пропорційності), а також необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства і захистом законних прав позивачки, суд вважає про необхідність зміни заходу стягнення накладеного на ОСОБА_1 постановою від 23.08.2022 у справі про порушення митних правил № 0045/11200/22.

Застосовуючи зміну заходу стягнення, передбаченого оскаржуваної постановою, суд враховує позицію сторін, щодо можливості застосування судом менш суворої санкції в межах ст. 485 МК України, в редакції після 15.12.2022.

Також суд застосовує принцип процесуальної економії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з правовою позицією викладеною в ухвалі Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №9901/20/21, принцип процесуальної економії спрямований, у першу чергу, на пришвидшення розгляду справи (вирішення спору) та зменшення судових витрат.

Ще одним аспектом принципу процесуальної економії є застосування судом такого способу захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду, а також недопущення штучного подвоєння судового процесу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц).

Суд зазначає, що скасування оскаржуваної постанови з надісланням справи на новий розгляд до митного органу може призвести до затягування розгляду справи та спливу строку притягнення позивачки до відповідальності, що в свою чергу завдасть шкоди суспільному інтересу.

При цьому зміна розміру стягнення за адміністративне правопорушення забезпечить своєчасність розгляду адміністративної справи та ефективний захист прав та інтересів позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням.

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд змінює захід стягнення, визначений постановою Запорізької митниці від 23.08.2022 № 0045/11200/22 з штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що склало 443 534,40 грн. на штраф у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 221 767,20 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачка за подання адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви, суд зазначає, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивачки слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80грн.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат, які Позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється Судом на підставі поданих Позивачем доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено , що 17.06.2022 року між Позивачем та адвокатом Ямаєвою Ю.С. укладено Договір №11 про надання правової допомоги. Згідно п. 1 Додатку №1 від 17.06.2022 року до цього Договору, підписаного КЕП сторін, адвокат надає правову допомогу в судах всіх інстанцій по оскарженню постанови про порушення митних правил №0045/11200/22. Згідно п. 2 цього Додатку гонорар адвоката за ведення справи в судах є фіксованим та складає 44 353,44 грн. та підлягає оплаті не пізніше наступного дня, коли клієнту або адвокату стало відомо про набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, ухваленого на користь клієнта. На момент розгляду справи суду не було долучено доказів оплати позивачем адвокату Ямаєвій Ю.С. гонорару у розмірі 44 353,44 грн.

Щодо питання визначення пропуску процесуального строку на оскарження постанови поважними, суд встановив , що копію оскаржуваної постанови позивачем отримано особисто 07.02.2023 у відповідача, про що в матеріалах справи про порушення митних правил №0045/11200/22 зроблено відмітку. В порядку ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Як зазначалось позивачем, через збройну агресію російської федерації ОСОБА_1 виїхала до іншого міста, про що отримала статус ВПО у березні 2022 року, зареєструвала у м. Львові місце проживання, що стало підставою неможливості вчасно отримувати поштову кореспонденцію за своєю адресою у м. Запоріжжя. За таких обставин суд вважає причини пропуску на оскарження постанови про порушення митних правил від 23.08.2022 №0045/11200/22 поважними .

Керуючись статтями України, 5, 9, 19, 20, 70, 72,77, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України ст.ст.53,257,458, 489,526 МК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі Запорізької митниці як відокремленого підрозділу ДМСУ про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати причини пропуску процесуального строку на оскарження поважними та поновити строк на оскарження постанови про порушення митних правил від 23.08.2022 №0045/11200/22.

Змінити захід стягнення, визначений постановою Запорізької митниці від 23.08.2022 № 0045/11200/22 з штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що склало 443 534,40 грн. на штраф у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 221 767,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.12.2023 року.

Суддя Фісун Н.В.