Справа № 607/20768/23
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених ОСОБА_1 судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2023 позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7948297 від 15.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Закрито відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Стягнуто з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 536,80 грн. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. Наданий позивачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат.

14.12.2023 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача адвоката Моленя Р.Б. про долучення доказів понесених судових витрат. У заяві зазначено, що судові витрати позивача ОСОБА_1 за розгляд даної адміністративної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 6298 грн. На підтвердження цього до клопотання долучено договір про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023, додаткову угоду № 1 від 07.12.2023 до договору про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023, акт про надання правничої допомоги від 13.12.2023 за договором про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023.

При цьому 17.11.2023 до суду надійшов відзив відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач зазначив, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн є неспівмірним відносно даної категорії справ.

У судове засідання 14.12.2023 сторони не з`явилися.

Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальні правила розподілу судових витрат визначені в ст. 139 КАС України.

Зокрема, частиною першою вказаної статті встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Так, суд встановив, що у поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому у заяві про долучення доказів понесених судових витрат представник позивача зазначив, що судові витрати позивача ОСОБА_1 за розгляд даної адміністративної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 6298 грн.

У судовому засіданні 08.12.2023 до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) представник позивача адвокат Молень Р.Б. зробив усну заяву про подання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду ухвалене 08.12.2023

14.12.2022 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява адвоката Моленя Р.Б. про долучення доказів понесених судових витрат, додатками до якої є: договір про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023, додаткову угоду № 1 від 07.12.2023 до договору про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023, акт про надання правничої допомоги від 13.12.2023 за договором про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023.

При цьому суд враховує, що така заява скерована представником позивача на адресу суду 13.12.2023, а тому доходить висновку про можливість прийняття до розгляду вказаної заяви та доданих до неї доказів.

Так, 20.10.2023 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та партнери», в особі керуючого партнера Моленя Р.Б., укладений договір про надання правничої допомоги № 20/10, відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України прийняло на себе зобов`язання в якості правничої допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п. 2.1.1 2.1.5, 2.1.7 2.1.9 цього договору встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до тарифів на обчислення вартості послуг, які є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди № 1 від 07.12.2023 до договору про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023 на виконання умов договору сторони дійшли згоди, що вартість наданої правничої допомоги, пов`язаної з представництвом і захистом прав та інтересів клієнта у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області під час розгляду справи № 607/20768/23, становить 6298 грн.

Пунктом 1.2 додаткової угоди сторони визначили, що вказані у п. 1.1 даної додаткової угоди грошові кошти клієнт зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання, не пізніше шістдесяти днів з дня проголошення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, прийнятого за наслідками розгляду справи, вказаної у п. 1.1 додаткової угоди.

Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.

При цьому зі змісту акта про надання правничої допомоги від 13.12.2023 за договором про надання правничої допомоги № 20/10 від 20.10.2023 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримала правову допомогу в такому обсязі: зустріч та усна консультація 1 год. 536 грн; ознайомлення та вивчення документів наданих клієнтом 1 год. 536 грн; вивчення законодавства, яке підлягало застосуванню та судової практики 1 год. 536 грн; складання позовної заяви 1 документ 2680 грн; представництво інтересів клієнта в суді 1 судове засідання 2010 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 6298 грн.

Разом з тим суд враховує, що відповідач у поданому відзиві зазначив про неспірмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу відносно даної категорії справи.

Так, суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, а також участь адвоката у двох судових засіданнях, які були нетривалі за часом.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 10, 72-77, 90, 132 ч. 1, 3 п. 1, 134 ч. 1, 2, 3, 139 ч. 3, 7, 9, 143, 242, 243, 246, 252, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Молень Ростислав Богданович, місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 705, м. Тернопіль.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська