Справа № 580/8723/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8723/23 Головуючий у І інстанції - Рідзель О.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Костюк Л.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та незаконними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила:

- визнати протиправними та незаконними дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» № НОМЕР_1;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1;

- визнати протиправними та незаконними дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» № НОМЕР_2;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Позов обґрунтований тим, що Відповідач при прийнятті вказаних вище постанов порушив терміни відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій майже на два місяці. Крім того, виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до його виконання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовільнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 7 статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2015 року у справі № 711/10508/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 73762 грн 38 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 2500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 694,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 694,20 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси видано виконавчий лист № 711/10508/14 від 12 жовтня 2015 року.

Постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Расторгуєва С.С. від 01 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63771968 з виконання вказаного виконавчого листа № 711/10508/14, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 12 жовтня 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Расторгуєва С.С. від 01 грудня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63771968 визначено для Боржника (Позивачки) загальну суму мінімальних витрат у розмірі 110,44 грн.

Постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Расторгуєва С.С. від 01 грудня 2020 року про стягнення виконавчого збору ВП № 63771968 стягнуто з Боржника (Позивачки) виконавчий збір у розмірі 100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20 січня 2022 року у справі № 925/1482/21, зокрема: відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів Боржника ( ОСОБА_1 ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боргів Боржника (Ясько О.І.).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року, яка набрала законної сили, затверджено звіт керуючого реалізацією майна Боржника від 27.12.2022 № 02-30/275 про проведення процедури погашення боргів ОСОБА_1 .

Завершено процедуру погашення боргів Боржника фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реалізацією, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича, провадження у справі закрито.

Звільнено Боржника фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, крім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства.

Постановою Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. про закінчення виконавчого провадження від 14 червня 2023 року, у зв`язку з тим, що згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року, справа № 925/1482/21, відповідно до ч. 6 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, незадоволені через недостатність майна Боржника, вважаються погашеними, керуючись вимогами п. 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження ВП № 63771968 з примусового виконання виконавчого листа № 711/10508/14, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 12 жовтня 2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 грн, закінчено.

Пунктом 4 вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 червня 2023 року № 63771968 визначено виділити в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Постановою Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. від 08 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання постанови № 63771968, виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 грудня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження у розмірі 110,44 грн.

Постановою Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. від 08 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з виконання постанови № 63771968, виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 грудня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 100,00 грн.

Вважаючи постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 протиправними, Позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що дії Відповідача в частині відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 є правомірними, у зв`язку з чим вказані постанови не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регламентовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

За змістом частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень.

Згідно з п.п. 1, 5 частини 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 6 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII встановлено, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 6 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 11 Закону № 1404-VIII визначає, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

За змістом частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з частинами 1-4 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Згідно з ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 640/8132/20 якщо виконавче провадження закінчено й ухвалені в ньому постанови щодо стягнення з боржника виконавчого збору, та щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є чинними в порядку, визначеному законодавством, не визнані протиправними та не скасовані, законодавство не передбачає іншої поведінки виконавця, окрім як відкриття нового виконавчого провадження з виконання таких постанов.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах відкритого виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду Боржником за допомогою стимулювання останнього до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 360/3324/19, від 23 грудня 2020 року у справі № 620/334/20.

Щодо доводів Позивачки про порушення терміну прийняття оскаржуваних постанов, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Проте, відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 1404-VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Так, положеннями Закону № 1404-VIII передбачено, що нестягнута сума витрат виконавчого провадження, виконавчого збору, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору.

Отже, після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець, стягує не стягнуту в ході проведення виконавчих дій суму витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, про що виносить постанови про відкриття виконавчого провадження та виконує постанови про стягнення витрат виконавчого збору, про стягнення виконавчого збору в загальному порядку виконання виконавчих документів.

З метою примусового стягнення з Боржника (Позивачки) витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору були виділені із закінченого виконавчого провадження ВП № 63771968 та звернуті до примусового виконання в порядку, передбаченому Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, враховуючи трьохмісячний строк пред`явлення оскаржуваних постанов Виконавця, що обраховується з наступного дня після закінчення виконавчого провадження - 14.06.2023, тобто з 15.06.2023, станом на момент прийняття оскаржуваних постанов - 08.08.2023 такий строк не пропущений.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки Відповідач довів правомірність дій, пов`язаних з прийняттям оскаржених постанов.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко