Справа № 500/5654/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5654/23

18 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Фільварочної О.Б. в інтересах ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про визнання права на виключення з числа службового житла квартири, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Фільварочної О. Б. в інтересах ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, у якій просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,2 кв. м.;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль подати до Тернопільської міської ради клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,2 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, станом на 01.01.2023, календарна вислуга років складає більше 27 років. Вказує, що ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає у службовій квартирі, житловою площею 47.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на службове житлове приміщення від 31.12.2021 №06 серії МК, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №1224 від 22.12.2021. Разом із ним зареєстровані та проживають члени його сім`ї: дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син - ОСОБА_5 .

Позивач зазначає, що перебуває на квартирному обліку в Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки з 16.02.2005, а починаючи з 09.07.2015 - у списках на першочергове забезпечення житлом як учасник бойових дій. Житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення про забезпечення позивача житлом для постійного проживання із сім`єю шляхом зняття статусу «службова» з трикімнатної квартири, житловою площею 47,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, складом сім`ї 5 осіб (дружина, донька, два сини).

Позивач вказує, що наказом начальника Тернопільського обласного ТЦК та СП оголошено вищенаведене рішення житлової комісії та доручено голові житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити документи на зміну статусу «службова» із вказаної трикімнатної квартири та направити до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль для подальшого прийняття рішення. Позивач подав рапорт про зміну статусу «службове» з житлового приміщення однак, отримав відмову яку мотивовано тим, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022 та протоколу Комісії з контролю за забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №142 від 16.11.2022, стосовно порядку надання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями пропозицій щодо виключення житла із складу службового фонду Міністерства оборони України, а саме: надання житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службових членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті, як виняток у зв`язку із неможливістю надання іншого житла.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, він звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

21.09.2023, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль (КЕВ м. Тернопіль) заснований на державній формі власності та підпорядкований Міністерству оборони України, є органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України.

Станом на 31.08.2022 Міністром оборони України прийнято рішення №20241/з/2 наступного змісту: «З метою збереження житлового фонду Міністерства оборони України та у зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей житлом в межах чинного законодавства вимагаю надати відповідні розпорядження стосовно не подання командирам, військових частин, керівниками установ та організацій до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла із числа службового до окремого розпорядження».

На виконання вищевказаного, заступником Міністра оборони України було прийнято рішення №2551/з/5, яким визначено подавати пропозиції щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення із числа службового членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти, як виняток, у зв`язку з неможливістю надання іншого житла.

Таким чином, відповідач вказує. що оскільки попереду позивача на квартирному обліку перебувають інші особи, які мають рівнозначні пільги або ж інші пільги визначені відповідно до вищевказаного рішення заступника Міністра оборони України, то надати йому житло шляхом виключення житла позивача з числа службових, перш ніж забезпечити таким інших осіб, на думку відповідача, законних підстав немає, оскільки, за його доводами, відбудеться порушення прав тих осіб, які потребують забезпечення житлом, а також до порушення статті 24 Конституції України щодо рівності громадян перед законом (арк. справи 47-89).

05.10.2023, представником відповідача подано відповідь на відзив з додатками, у якому, з поміж іншого, зазначено, що рішення заступника Міністра оборони України та протокол Комісії з контролю за забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не скасовують дію нормативних актів, які мають вищу юридичну силу, зокрема, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та Інструкції. Наголосила, що відзив відповідача містить неповну інформацію, оскільки спірні правовідносини виникли з підстав бездіяльності відповідача, яка на думку сторони позивача полягає у незверненні з дотриманням передбаченої Інструкцією №380 процедури до виконавчого комітету Тернопільської міської ради із належно оформленими клопотанням та необхідними документами для виключення квартири по АДРЕСА_1 із числа службових після звернення позивача із рапортом від 06.07.2023, а не заяви від 03.04.2023 як вказує відповідач (арк. справи 90-98).

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Ухвалою від 17.11.2023 суд витребував у відповідача належним чином засвідчені копії рішення Міністра оборони України №20241/з/2 від 31.08.2022, а також рішення заступника Міністра оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022, та продовжив процесуальний строк розгляду справи.

21.11.2023, на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідачем подано до суду клопотання із зазначеними в ухвалі суду документами (арк. справи 106-113).

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд ухвалою відмовив представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів.

Суд зазначає, що розгляд даної судової справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючої судді у даній справі у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не спростовується учасниками, позивач ОСОБА_1 , є діючим військовослужбовцем Збройних Силах України та перебуває на військовій службі у Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (далі - Тернопільський ОТЦК та СП), що підтверджується довідкою №5/9172 від 06.07.2023 (арк. справи 8).

Згідно зі наказом начальника Тернопільського ОТЦК та СП від 02.01.2023 №5-агд (арк. справи 9) станом на 01.01.2023, календарна вислуга років позивача складає більше 27 років 6 місяців 17 днів.

На підставі ордеру на службове житлове приміщення від 31.12.2021 № 06 серії МК (арк. справи 11), виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №1224 від 22.12.2021, позивачу з сім`єю з 5 чоловік надано право зайняття житлового приміщення житловою площею 47,2 кв. м., яка складається з 3 кімнат (ізольована квартира), за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з матеріалів справи, позивач та склад його сім`ї з 5 осіб, а саме дружина - ОСОБА_2 , 1982 р. н., донька - ОСОБА_3 , 2015 р. н., син - ОСОБА_4 , 2013 р. н. та син - ОСОБА_5 2020 р. н., згідно довідки №3111 від 13.03.2023, виданої СЖБК «Калина Плюс» (арк. справи 12) та витягів з Реєстру територіальної громади, отриманих від Тернопільської територіальної громади (арк. справи 13-17) зареєстровані та проживають у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданої до матеріалів справи Інформаційної довідки №343965671 від 23.08.2023 ПІБ позивача - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі праві власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за параметром пошуку відомості щодо реєстрації за позивачем житла відсутні (арк. справи 18-21).

Згідно з довідками АТ «Державний ощадний банк України» від 14.03.2023 №№424-428 позивач та члени його сім`ї у списки приватизації не включені (арк. справи 26-30).

Зі змісту довідки Тернопільського ОТЦК та СП №15/12214 від 21.08.2023 слідує, що позивач перебуває на квартирному обліку в Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки з 16.02.2005, з 09.07.2015 - у списках на першочергове забезпечення житлом як учасник бойових дій (арк. справи 31).

Судом встановлено, що 06.07.2023 позивач подав рапорт (арк. справи 34), адресований начальнику Тернопільського гарнізону та начальнику Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль Командування сил логістики Збройних Сил України Міністерства оборони України (надалі - КЕВ м. Тернопіль), у якому просив про зміну статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловою комісією Тернопільського ОТЦК та СП, за наслідком розгляду вказаного рапорту, згідно протоколу №5 від 11.07.2023 (арк. справи 32) прийнято рішення про забезпечення позивача із сім`єю житлом для постійного проживання шляхом зняття статусу «службова» з трикімнатної квартири, житловою площею 47,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, складом сім`ї 5 осіб. Наказом начальника Тернопільського обласного ТЦК та СП №202агд від 11.07.2023 (арк. справи 33) оголошено вказане рішення житлової комісії та доручено голові житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити документи на зміну статусу «службова» із вказаної трикімнатної квартири та направити до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль для подальшого прийняття рішення.

Листом КЕВ м. Тернопіль №10/2066 від 01.08.2023 (арк. справи 36), повідомлено позивача про те, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022 та протоколу Комісії з контролю за забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №142 від 16.11.2022, стосовно порядку надання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями пропозицій щодо виключення житла із складу службового фонду Міністерства оборони України, а саме: надання житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службових членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті, як виняток у зв`язку із неможливістю надання іншого житла (арк. справи 111).

Позивач вважає, що вказаним листом відповідач фактично допустив бездіяльність, яка полягає у незверненні з дотриманням передбаченої Інструкцією №380 процедури до виконавчого комітету Тернопільської міської ради із належно оформленими клопотанням та необхідними документами для виключення квартири по АДРЕСА_1 із числа службових після звернення позивача із рапортом від 06.07.2023, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Надаючи оцінку спірним правовідносин суд виходить з наступного.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Статтею 125 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, а саме пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, відповідно до п. 1 якою визначено, що Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Пунктом 1 розділу VІІ Інструкції визначено, що особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.

Відповідно до пункту 3 розділу VІІ Інструкції для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Судом встановлено, що 06.07.2023 позивач подав рапорт, адресований начальнику Тернопільського гарнізону та начальнику Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль Командування сил логістики Збройних Сил України Міністерства оборони України, у якому просив про зміну статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловою комісією Тернопільського ОТЦК та СП, за наслідком розгляду вказаного рапорту, згідно протоколу №5 від 11.07.2023 прийнято рішення про забезпечення позивача із сім`єю житлом для постійного проживання шляхом зняття статусу «службова» з трикімнатної квартири, житловою площею 47,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, складом сім`ї 5 осіб. Наказом начальника Тернопільського обласного ТЦК та СП №202агд від 11.07.2023 (арк. справи 33) оголошено вказане рішення житлової комісії та доручено голові житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити документи на зміну статусу «службова» із вказаної трикімнатної квартири та направити до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль для подальшого прийняття рішення.

Відповідно до вимог 3 розділу VІІ Інструкції, затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Згідно з п. 4 розділу VІІ Інструкції на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Пунктом 5 розділу VІІ Інструкції визначено, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

Згідно з пунктом 6 розділу VІІ Інструкції ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Відповідно до пункту 7 розділу VІІ Інструкції затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Відповідно до пункту 10 розділу VІІ Інструкції військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що після прийняття житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про забезпечення позивача із сім`єю житлом для постійного проживання шляхом зняття статусу «службова» з трикімнатної квартири, зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, складом сім`ї 5 осіб, яке оголошено наказом начальника Тернопільського обласного ТЦК та СП №202агд від 11.07.2023 направлено до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль для подальшого прийняття рішення.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи, зазначені вимоги Інструкції №380 не були виконані Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернопіль, а лише надіслано лист позивачу про те, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022 та протоколу Комісії з контролю за забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №142 від 16.11.2022, стосовно порядку надання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями пропозицій щодо виключення житла із складу службового фонду Міністерства оборони України, а саме: надання житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службових членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті, як виняток у зв`язку із неможливістю надання іншого житла.

З наведеного слідує, що відповідачем порушено вимоги Інструкції №380, у відповідності до якого він зобов`язаний узагальнити та внести на розгляд Комісії з контролю список надання постійного житла з обліковою справою позивача, а Комісія з контролю за результатами розгляду прийняти рішення про погодження надання постійного житла або про відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Так, Верховний Суд у постанові від 04.03.2020 у справі №636/1514/19 дійшов правового висновку, що визначальними обставинами для виключення житла з числа службового є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Як слідує з матеріалів справи, жодним уповноваженим суб`єктом владних повноважень, не було надано оцінку обставин на предмет наявності у позивача права на виключення житла площею 47,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 із числа службового зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, після прийняття житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про забезпечення позивача із сім`єю житлом для постійного проживання.

При цьому, покликання відповідача на рішення заступника Міністра оборони України від 04.11.2022 №2551/з/5 суд вважає безпідставним, оскільки таке рішення не скасовує дію нормативних актів, які мають вищу юридичну силу, зокрема, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку №1081 та Інструкції №380.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль не надав доказів на підтвердження обґрунтованості відмови у поданні клопотання за заявою позивача про розгляд питання про виключення житла з числа службового при наявності рішення командира військової частини з цього приводу чим допустив протиправну бездіяльність щодо належного розгляду сервованих йому матеріалів ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що невмотивована бездіяльність відповідача обмежує права позивачів на забезпечення житлом, гарантовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в цій частині.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи є визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то оцінивши наявні у справі докази суд дійшов переконання, що відмовляючи позивачу у поданні клопотання за заявою позивача про розгляд питання про виключення житла з числа службового при наявності рішення командира військової частини з цього приводу, відповідач не надав жодної оцінки інформації про оцінку обставин на предмет наявності у позивача права на виключення житла площею 47,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 із числа службового зі зняттям із квартирного обліку в Збройних Силах України, після прийняття житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про забезпечення позивача із сім`єю житлом для постійного проживання, в той час як такі повноваження відповідача за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги зобов`язального характеру, заявлені в межах даної справи не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, зважаючи на те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності в частині оскаржуваного рішення, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль повторно розглянути матеріали позивача про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,2 кв. м. Тернопіль та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Наведений спосіб відновлення порушеного права, на переконання суду, відповідає порядку виключення з числа службового житла та надання для постійного проживання, встановленому Інструкцією №380.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про визнання права на виключення з числа службового житла квартири, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль щодо не розгляду у передбачений законом спосіб матеріалів ОСОБА_1 про виключення житла з числа службового.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль повторно розглянути матеріали ОСОБА_1 про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,2 кв. м. Тернопіль та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль (місцезнаходження: вул. Захисників України, 4А, м. Тернопіль, 46024, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.