Справа № 569/20906/23
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача Соломон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2023 року №1/307 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2023 р. № 1/307 вбачається, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією Першого відділу Вараського районного ТЦК та СП, чим порушив вимоги абзаців другого, третього частин десятої статті 1 та частини шостої статті 391 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу». Позивач вказує, що перебуваючи 19.09.2023 у приміщенні Першого відділу Вараського РТЦК та СП, куди його протиправно та всупереч його волі доставили особи, які назвалися «представниками комендатури ЗС України», повідомив, що він проживає у місті Рівному та перебуває на військовому обліку у Рівненському об`єднаному міському ТЦК та СП. Отже, працівники Першого відділу Вараського РТЦК та СП знали, що ОСОБА_1 перебуває на військово обліку за місцем свого проживання, а не в межах юрисдикції ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин, Перший відділ Вараського РТЦК та СП не вправі видавати повістки чи інші направлення на проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією цього ТЦК та СП, оскільки ОСОБА_1 знаходиться військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . А тому твердження відповідача порушення ОСОБА_1 обов`язків, передбачених абзацом другим і третім частини десятої статті 1 Закону, є безпідставними. Окрім цього, вважає, що доводи відповідача про порушення позивач частини шостої статті 391 Закону є неспроможними та навіть абсурдними. Норми цієї статті регулюють порядок проведення призову на військову службу осіб із числа резервістів в особливий період. ОСОБА_1 не є резервістом, не перебував у військовому резерві ЗС України чи інших військових формувань. Отож, позивач жодним чином не може вважатися винним у порушенні вимог частини шостої статті 391 Закону, адже ця стаття взагалі до нього не застосовна. На думку позивача такі дії відповідача є свідомою, умисною спробою ввести ОСОБА_1 в оману, вчинити щодо нього психологічний тиск, створивши картину нібито тяжкості вчиненого ним адміністративного правопорушення. Хоча насправді, як було зазначено, у діяннях позивача відсутні ознаки порушення абзаців другого, третього частини десятої статті 1 та частини шостої статті 391 Закону, а відтак відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 2101 КУпАП.

Позивач зазначає, що опис встановлених обставин, викладених у постанові, є дослівним відтворенням тексту протоколу про адміністративне правопорушень від 19.09.2023 № 1/307. Наведене дозволяє обґрунтовано стверджувати, що постанова, яка є предметом оскарження у цьому позові - всього лише переписаний протокол від 19.09.2023 №1/307, а отже, відповідач, всупереч вищенаведеним вимогам КУпАП, не провів об`єктивного розгляду справи, не вжив жодних заходів, спрямованих на повне та всебічне з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути самостійним і достатнім доказом винуватості позивача. Такий протокол є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення та є одним із джерел доказів, на основі яких грунтується повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Втім, протокол сам не підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративно правопорушення, а натомість є лише початковим правовим висновком щодо діянь особи. Крім того оскаржувана постанова не містить будь-якої інформації про дату та номер наказу чи розпорядження начальника Першого відділу Вараського РТЦК та СП, на підставі якого ОСОБА_1 19.09.2023 нібито був направлений на проходження медичного огляду, відомостей про відповідну повістку, вручену ОСОБА_1 у законному порядку; у постанові відсутні покази свідків, які були зазначені в протоколі та яких окремо клопотав допитати позивач. У постанові не вказано, в чому саме полягала відмова позивача пройти медичне обстеження, в якій формі та за яких обставин вона була висловлена.

Також зазначає, що 22.09.2023 засобами поштового зв`язку позивач надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 письмові пояснення по суті справи та клопотання про допит свідків, які були зазначені в протоколі від 19.09.2023. Проте згідно з відстеженням поштового відправлення 377 воно було отримане відповідачем лише 06.10.2023. У ОСОБА_2 були очікування, що його письмові пояснення по суті справи будуть взяті до уваги, а клопотання про допит свідків розглянуте з метою ухвалення об`єктивного та справедливого рішення за результатами розгляду справи.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2023 № 1/307, що винесена начальником Вараського районного ТЦК та СП полковником ОСОБА_3 є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки: 1) у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 2101 КУпАП; 2) постанова не містить належних і допустимих доказів, які у своїй сукупності були би достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію «поза розумним сумнівом»; 3) відповідач не здійснив повного, всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення, допустив грубі порушення порядку розгляду та процесуальних прав ОСОБА_1 , оскільки не розглянув і не взяв до уваги письмові пояснення по суті справи та клопотання про допит свідків, які своєчасно були надіслані позивачем на поштову адресу Вараського районного ТЦК та СП; 4) відповідач надіслав копію оскаржуваної постанови позивачу 16.10.2023, тобто із порушенням триденного строку, встановленого статтею 285 КУпАП.

Оскільки копія оскаржуваної постанови була надіслана позивачу аж 16.10.2023, й отримана позивачем 17.10.2023, що підтверджується відстеженням поштового відправлення 265, тому позивач просить поновити йому строк на оскарження постанови.

Ухвалою суду від 30.10.2023 р. відкрито провадження у справі.

27.11.2023р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому Вараський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. 19 вересня 2023 року посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 було оповіщено військовозобов`язаного ОСОБА_2 та здійснено перевірку військово - облікових даних. Після уточнення військово - облікових даних позивача, а також уточнення щодо наявності підстав від відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стало відомо, що позивач не звертався до TЦK та СП для проходження BЛK, та не має жодних підстав для відстрочки. Якщо у військовозобов`язаного немає причин на відстрочку, то наступний етап після уточнення даних в ТЦК та СП - проходження військово-лікарської комісії (BЛK), після чого посадовими особами було виписано направлення на проходження BЛK для визначення ступеня придатності до військової служби. Позивач від проходження BЛK категорично відмовився. У зв`язку з чим 19 вересня 2023 року посадовою особою першого відділу Вараського РТЦК та СП було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1/307 від 19.09.2023 року, в якому зазначено, що позивач порушив абз.2,3 ч.10 ст.1 Закону У країни «Про військовий обов`язок та військову службу».

Правопорушення передбачене ч.2 ст.2101 КУпАП скоєне позивачем, було виявлено під час дії особливого періоду. З 17.03.2014 року в Україні діє особливий період, після оприлюднення указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та по даний час, тому порушення кваліфікується за частиною другою статті 2101 КУпАП. Позивач під особистий підпис отримав протокол в якому вказано, що розгляд справи відбудеться 29.09.2023 о 10 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки позивач на розгляд справи не з`явився була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.2101 КУпАП. Вараський РТЦК та СП діяв виключно в рамках своїх повноважень та на виконання вимог діючого законодавства. Посилаючись на викладене, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову.

28.11.2023 р. представником позивача Соломон О.М. подано до суду відповідь на відзив в якому вона зазначає, що відповідач жодним чином не відреагував на аргументи позивача щодо змісту постанови про накладення адміністративного стягнення, яка насправді є дослівним відтворенням протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2023р. Так само безпідставні покликання відповідача на порушення ОСОБА_1 обов`язків як резервістом, який перебуває у запасі. У позовній заяві позивач зазначав, що він не є резервістом, а відповідач в своєю чергу не надав будь-яких документів на підтвердження протилежного. Тому вважають, що твердження відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог статті 391 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є недоведеними. У своїх письмових поясненнях від 22.09.2023, позивач зазначив, що фактично, він примусово пройшов медичний огляд: зокрема, його оглянув один лікар із невідомою кваліфікацією та спеціальністю, який за хвилину, оглянувши позивача, визначив ступінь його придатності до військової служби. Відповідач покликається на приписи абзаців другого, третього частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Тобто жодних чітких посилань на норми законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у порушенні яких би обвинувачувався ОСОБА_1 , а ні оскаржувана постанова, ні інші матеріали справи, у тому числі відзив, не містять. Наведене дозволяє стверджувати, що відповідач від самого початку помилково кваліфікував діяння, нібито вчинені ОСОБА_1 , за частиною другою статті 2101 КУпАП, а не за частиною другою статті 210 КУпАП як порушення Правил військового обліку військовозобов`язаним.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Соломон О.М. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 29 вересня 2023 року начальником Вараського РТЦК та СП полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 1/307 про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 2101 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час воєнного стану (особливого періоду)), якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.09.2023р. близько 12 год. 59 хв. перебуваючи за адресою першого відділу Вараського РТЦК та СП відмовився проходити медичний огляд військово-лікарською комісією першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення призначення на воєнний час. ОСОБА_1 причини відмови від проходження медичного огляду не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду 19.09.2023 р.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, в останнє на 90 діб з 05 год. 30 хв. 16.11.2023.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Пунктом 3 Правил передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п. 1.3 розділу І, Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 р. одним з основних завдань військово-лікарської експертизи є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України.

Таким чином, відмова від проходження військово - лікарської комісії в особливий період вказує на небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, оскільки з метою забезпечення оборони держави від військової агресії російської федерації проти України в ході проведення мобілізаційних заходів щодо комплектування військових частин, одним з важливих завдань є визначення придатності військовозобов`язаних як мобілізаційного ресурсу для Збройних Сил України та впорядкування військового обліку.

07 квітня 2023 року відбулися зміни до постанови Кабінету Міністрів України №154 від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки». Так, згідно абзацу 11 пункту 9, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 2101 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Як вбачається зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, підставою для прийняття спірної постанови стало те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК першого відділу Вараського РТЦК та СП для визначення призначення на воєнний стан. ОСОБА_1 причини відмови від проходження медичного огляду не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду 19.09.2023р.

Позивач на розгляд справи не зявився, однак 22.09.2023 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 письмові пояснення по суті справи в яких просив закрити справу у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, зазначає, що відповідач отримав пояснення після розгляду справи, а тому не зясував всіх обставин справи.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що така містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 280 КУпАП, а саме: органом, що розглядав справу ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.2101 КУпАП, встановлено його вину. Також долучено акт від 19.09.2023р. про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення №1/307 від 19.09.2023, ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ч.1 ст.63 Конституції України та ч.1 ст.268 КУпАП. Розгляд справи було призначено на 10 год. 00 хв. 29.09.2023, про що під підпис повідомлено ОСОБА_1 . Оскільки позивач на розгляд справи не з`явився відповідачем 29.09.2023р. була винесена постанова №1/307 про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст. 2101 КУпАП.

Також до матеріалів справи відповідачем долучене письмове повідомлення №4513 від 29.09.2023 року адресоване ОСОБА_1 в якому зазначено про направлення постанови №1/307 від 29.09.2023 року про накладення стягнення у виді штрафу 5100.00 гривень, та розяснено порядок його сплати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина позивача встановлена та підтверджена матеріалами справи, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки копію оскаржуваної постанови позивач отримав 17.10.2023р., що підтверджується відстеженням поштового відправлення 265, отже суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із вказаним позовом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити строк для подачі позову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Вараський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, адреса: Промислова зона, 54, м. Вараш, Рівненська область, .

Повний текст рішення 15.12.2023 року.

Суддя Харечко С.П.