Справа № 200/243/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про самовідвід судді

15 грудня 2023 року Справа №200/243/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, НОМЕР_2 прикордонний загін імені Князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» авдокатка ОСОБА_2 , представниця позивача Телефуса П.А., подала до суду адміністративний позов до відповідача, військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн. починаючи з 26.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн., починаючи з 26.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Позивач покликається на те, що відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф., він у складі другого відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) був направлений у службове відрядження в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ). Під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), позивач виконував бойові завдання на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ).

Військова частина НОМЕР_1 заперечує проти позовних вимог і вказує на те, що позивач у спірний період перебував у службовому відрядженні і виконував обов`язки на ділянці НОМЕР_2 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_3 ) імені князя Володимира Великого, перебуваючи у підпорядкуванні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (командира в/ч НОМЕР_3 ) імені князя Володимира Великого. Підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_4 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_1 ), оскільки начальником прикордонного загону, до якого був відряджений позивач, не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі останнього у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», зокрема, за формою, наведеною у додатках 1 та 2 до цього наказу (не надано довідки згідно з якими нараховуються виплати). На звернення відповідача щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час його відрядження до НОМЕР_2 прикордонного загону, НОМЕР_2 прикордонний загін імені князя Володимира Великого повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що відрядженні до НОМЕР_2 прикордонного загону військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 не приймали участі у бойових діях і заходах.

З огляду на суть спору та пояснень сторін слід з`ясувати передовсім обставини, на яких основані позовні вимоги, тобто щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, які велися на території Чернігівської області у спірний період (коли позивач перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

З цією метою суд витребував у відповідача та третьої особи докази: витяги з наказів, довідки тощо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, з 26 вересня 2022 року.

Відповідач у письмових поясненнях від 20 липня 2023 року повідомив суд про те, що довідка про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на ім`я позивача не надходила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) листом за №14/2028-23-Вих від 27 липня 2023 року повідомив суд про те, що бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно підрозділу в якому проходить службу ОСОБА_1 , а не стосовно ОСОБА_1 , дані накази (розпорядження) надати не є можливим, оскільки вони мають гриф з обмеженим доступом «Таємно».

Отже, наведе свідчить про наявність обставин, що зумовлюють самовідвід судді з огляду на таке.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі Закон № 3855-XII).

Державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою (стаття 1 Закону №3855-XII).

Відповідно до статті 3 Закону №3855-XII сфера дії поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону №3855-XII державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Абзацами 6-7 частини 1 статті 1 наведеного Закону встановлено, що допуск до державної таємниці це оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

У відповідності до статті 22 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, документи, які містять секретну інформацію, можуть направлятися адресатам, які мають оформлений в установленому порядку спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

У головуючого судді ОСОБА_3 відсутній допуск до державної таємниці, а в Донецькому окружному адміністративному суді відсутнє відповідне приміщення для роботи з секретними документами.

За приписами статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 5, 6 частини 4 статті 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, та норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що для повного, об`єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства і прийняття законного та обґрунтованого рішення, суду необхідно дослідити бойові накази (розпорядження) НОМЕР_2 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_3 ) стосовно підрозділу в якому проходить службу ОСОБА_1 , які містять інформацію, що становить державну таємницю.

Але згідно з приписам Закону України «Про державну таємницю» робота з такими документами вимагає спеціального допуску, що унеможливлює за таких обставин їх дослідження суддею ОСОБА_3 .

В іншому випадку виникає ризик сумніву в об`єктивності судді та як наслідок, порушення права на справедливий суд, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на відсутність у головуючого судді Циганенка А.І. допуску до державної таємниці і неможливістю дослідження доказів, які містить інформацію, що становить державну таємницю.

За таких обставин суд не може забезпечити об`єктивність розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З положень частин 1 та 2 статті 40 КАС України слідує, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного, у зв`язку із неможливістю забезпечити об`єктивність розгляду даної адміністративної справи, що пов`язано з відсутністю доступу до державної таємниці у головуючого судді і, відповідно, неможливістю прийняття законного та обґрунтованого рішення, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 18, 31, 36-41, 241-244, 246, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву про самовідвід головуючого судді Циганенка А.І. задовольнити.

Адміністративну справу направити керівнику апарата Донецького окружного адміністративного суду для організації автоматизованого розподілу судової справи між суддями у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала постановлена, складена та підписана 15 грудня 2023 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України вказана ухвала, постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя А.І. Циганенко