Справа № 160/8266/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2023 року Справа № 160/8266/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.
при секретарі судового засіданняПірієвої Л.А.
представника позивача представника відповідача Бруснік Т.Г. Авілова (Панковська) Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2023 року №000/19/32-00-07-06-19.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 11.01.2023 року №000/19/32-00-07-06-19 є протиправним, складеним без урахування фактичних обставин справи та таким, що підлягає скасуванню.
Позивач звертає увагу, що всі господарські операції, які вчинялися між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його контрагентами у період, що перевірявся, є реальними, підтверджуються первинними документами. Натомість, контролюючим органом не з`ясовано реальність задекларованої господарської операції; не встановлено наявність ділової мети у її здійсненні; не визначено об`єктивний зміст вчиненої операції у порівнянні із задекларованим; не підтверджено або не спростовано добросовісність платника податків у разі, якщо контрагент такого платника має дефекти правового статусу; не оцінено дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.
Ухвалою суду від 02.05.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з детальними письмовими поясненнями щодо доданих до позову додатків, а також доказів в обґрунтування відзиву.
Позивачем надано до суду заяву про долучення доказів, якою долучено до матеріалів справи перепустки та попередній орієнтовний розрахунок судових витрат.
Заперечуючи проти позову відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що за перевіряємий період позивачем було відображено в податковій звітності ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» взаємовідносини з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення.
На переконання відповідача, останній вважає, що ним спростовано можливість здійснення операцій з виробництва та постачання товарно-матеріальних цінностей або робіт/послуг до позивача, та є аргументом неможливості здійснення таких операцій.
Окрім цього, в акті перевірки наведені відомості, які свідчать про відсутність виробництва даних товарів/послуг або відсутність їх придбання суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання, який задокументував його первинне введення у обіг.
Відповідач вважає, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
07.06.2023 року відповідачем через систему «Електронний суд» надано до суду пояснення, які долучено до матеріалів справи.
Відповідач звертає вагу, що необхідними умовами для віднесення сплачених у ціні послуг сум ПДВ до податкового кредиту є факт отримання товарів/послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, та наявність зареєстрованої в ЄРПН.
Отже, установлений за наслідками дослідження договору зміст операцій поставки передбачає оформлення замовлень на поставку продукції, товарно - транспортної документації при перевезенні товару у процесі його постачання, надання постачальником сертифікатів або паспортів якості виробника товару (які повинні містити, зокрема, й положення про гарантійний термін експлуатації такого товару).
В свою чергу оформлення по операціям з контрагентом лише первинних документів, на що фактично вказує позивач та наявність податкових накладних без фактичного виконання обумовлених операцій, свідчить про створення видимості (зовнішніх ознак) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» необґрунтованої податкової вигоди. Наведене, у свою чергу, вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/ податкових документів.
Також, відповідач вважає, що податкове законодавство передбачає обов`язок платника щодо перевірки контрагента на можливість надання певного обсягу договірних послуг/постачання певного товару. Ігнорування зазначених обставин свідчить про незацікавленість підприємства у вчиненні реальної господарської операції.
Серед іншого, відповідач звертає увагу на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників.
А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.
Слід зазначити, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником. З урахуванням викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідачем надіслано до суду пояснення, в яких останній зазначає, що позивачем до перевірки не було надано документи, що підтверджують факт проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» контрагентів-постачальників/надавачів послу або його субпідрядників для здійснення робіт.
В ході проведення перевірки встановлено декларування придбання товарів/послуг (робіт) з укладанням угод між контрагентами з метою мінімізації податкових зобов`язань.
Встановлені перевіркою факти доводять, що поділ єдиної угоди на ряд проміжних «кроків (угод)», був вчинений з незначними інтервалами у часі, мав на меті лише ухилення від сплати податків, що підтверджується проведеним аналізом та доказами.
Позивачем надано до суду пояснення, які долучено до матеріалів справи.
Позивач повторно звертає увагу на те, що всі господарські операції є реальними, в підтвердження чого позивач надав відповідні договори, акти здачі-приймання виконаних робіт, видаткові накладні, а також звіти щодо виданих перепусток уповноваженим особам контрагентів позивача для перебування на території підприємства та виконання договірних зобов`язань.
Позивач впевнений, що відповідачем не надано доказів, що свідчили б про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.
Позивачем надано до суду пояснення, в яких останній зауважує, що перепустки, видані уповноваженим особам контрагентів позивача не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», а лише підтверджують факт перебування працівників підприємств на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», і тому залучення їх як додаткового доказу до матеріалів справи є обґрунтованим.
Відповідачем надано до суду пояснення щодо направлення запитів до податкових органів, які здійснюють облік контрагентів позивача.
Так, за поясненнями відповідача, жоден з контрагентів позивача не перебуває на податковому обліку у відповідача, тому у Східного МУ ДПС відсутні повноваження самостійно здійснювати заходи податкового контролю стосовно цих суб`єктів господарювання.
Східним МУ ДПС в межах компетенції було здійснено всіх належних та допустимих заходів, зокрема направлено контролюючим органам, до компетенції яких віднесено реалізацію повноважень щодо здійснення податкового контролю стосовно суб`єктів господарювання запити про проведення зустрічних звірок.
11.09.2023 року позивачем надано до суду заяву, в якій останній пояснив алгоритм щодо проведення перевірки контрагента на рівень надійності службами безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Під час розгляду справи представником відповідача було заявлено письмове клопотання про виклик та допит свідків по справі. Заслухавши думку сторін, судом ухвалою від 23.10.2023 року задоволено частково клопотання відповідача про виклик свідків в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
У іншій частині клопотання - відмовлено.
09.11.2023 року відповідачем через систему «Електронний суд» надано до суду пояснення, які долучено до матеріалів справи.
Відповідач зазначає, що в ході перевірки та судового розгляду позивачем не надавалась інформація та усні або письмові пояснення щодо залучення субпідрядних організацій до виконання робіт/послуг контрагентами та найму працівників за договорами аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), таке залучення за цивільно-правовими договорами не знайшло свого відображення також і у податковій звітності підприємств. Таким чином, всі роботи/послуги повинні були виконуватись виключно контрагентами без залучення співвиконавців (субпідрядників). Надані для проведення перевірки паперові носії не дозволяють встановити фактичних виконавців робіт, та виробників/імпортерів ТМЦ, та не доводять причетність працівників контрагентів у повному обсязі до фактичного виконання робіт, зазначених згідно наданих документів.
Відповідач вважає, що фактично жоден з контрагентів постачальників/надавачів послуг, не є виробником/імпортером товару та не здійснював власними силами виконання робіт/послуг з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для виробництва необхідного обсягу специфічного товару, тому фактичне виконання/постачання є неможливим у співставленні з відображеними/задекларованими операціями.
10.11.2023 року позивачем надано до суду пояснення, відповідно до яких останній наголошує, що зазначені позивачем та надані докази, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності підтверджують, що позивач отримав від контрагентів товари/роботи/послуги для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
15.11.2023 року відповідачем через систему «Електронний суд» надано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких відповідач зауважує, що за результатами перевірки було виявлено факти щодо відсутності у контрагентів ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» можливості для виготовлення товару/виконання робіт/надання послуг, що є змістом господарської операції. Встановлено неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка поставляла товар/послугу, підприємницької діяльності; відсутність у штаті достатньої кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт. Тобто. постачальники не мали можливості здійснювати господарські операції, та, як наслідок, не встановлено виробника/надавача робіт, послуг.
Отже, документи, що надані ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до суду не доводить факт виконання робіт контрагентами та не можуть спростувати висновків акта перевірки.
В призначене судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.
Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши правову позицію представників сторін, свідків та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного висновку.
За результатами перевірки складено акт від 18.11.2022 року № 525/32-00-07-04-21/24432974.
абз. в) п.198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, ст. 201 (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), пп.16.2 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Міністерством Фінансів України від 31.12.2015 року № 1307 (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за березень 2022 року на суму 178 844 346 гривень, за квітень 2022 року на суму 797 972 гривень, за травень 2022 року на суму на суму 6 070 171 гривень.
Вищезазначене призвело до порушення:
п.200.1, абз. 6) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в березні 2022 року в розмірі 178 844 346 грн, в квітні 2022 року в розмірі 797 972 грн., в травні 2022 року в розмірі 6 070 171 гривень.
Крім того, на порушення підпункту "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та у відповідності до підпункту "в" п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України у підприємства відсутнє право на бюджетне відшкодування за березень 2022 року на суму 62 606 229 гривень, за квітень 2022 року на суму 114 893 457 гривень.
На підставі акту від 18.11.2022 року № 525/32-00-07-04-21/24432974 контролюючим органом було складено податкове-повідомлення рішення форми «В1» від 11.01.2023 року № 000/19/32-00-07-06-19, яким Публічному акціонерному товариству "АрселорМіттал Кривий Ріг" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 185 712 489 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 92 856 244,50 грн.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України, тут та далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Право нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, суд зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV (далі Закон № 996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
Таким чином, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.
Верховних Суд в постанові від 11.04.2022 року у справі № 804/3852/19 звернув увагу на те, що фактичне постачання товарів/послуг в межах відповідної угоди повинне розглядатися судами як самостійний предмет дослідження. При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).
Крім того, Верховний Суд вказав на необхідності встановлення за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, заподіяних у такому процесі) як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій.
Верховний Суд наголосив, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ "ЕКОТЕХЗАХИСТ".
Відповідно умов до вказаного договору, ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» надало позивачу послуги по зменшенню витрат на споживання природного газу.
Виконання умов зазначеного договору підтверджено матеріалами справи, зокрема, Договором про надання послуг №800 від 15.05.2020року; Рахунком на оплату №°4 від 01.03.2021 року на суму 11 590 271,34 грн. (ПДВ 1 931 711,89грн.);Актом надання послуг № 3 від 01.03.2021 року на суму 11 590 271,34 грн.; Рахунком на оплату №4 від 01.04.2021 року на суму 11 720 145,53 грн. (ПДВ 1 953 357,59грн.);Актом надання послуг №°4 від 01.04.2021 року на суму 11 720 145,53 грн.;Рахунком на оплату № 5 від 01.05.2021 року на суму 7 294 532,84 грн. (ПДВ 1 215 755,47грн.);Актом надання послуг №5 від 01.05.2021 року на суму 7 294 532,84 грн.;Рахунком на оплату №°6 від 01.06.2021 року на суму 6 128 630,72 грн. (ПДВ 1 021 438.45грн.);Актом надання послуг № від 01.06.2021 року на суму 6 128 630,72 грн.;Рахунком на оплату № 7 від 01.07.2021 року на суму 11 075 707,37 грн. (ПДВ 1 845 951,21грн.);Актом надання послуг № 7 від 01.07.2021 року на суму 11 075 707,37 грн.;Рахунком на оплату № 8 від 01.08.2021 року на суму 10 008 630,46 грн. (ПДВ 1 668 105,08грн.); Актом надання послуг №°8 від 01.08.2021 року на суму 10 008 630,46 грн.;Рахунком на оплату № 9 від 01.09.2021 року на суму 14 116 167,60 грн. (ПДВ 2 352 694,60 грн.);Актом надання послуг №9 від 01.09.2021 року на суму 14 116 167,60 грн.; Рахунком на оплату №°10 від 01.10.2021 року на суму 27 875 499,08 грн. (ПДВ 4 645 916,51грн.); Актом надання послуг №10 від 01.10.2021 року на суму 27 875 499,08 грн.; Рахунком на оплату №11 від 01.11.2021 року на суму 29 515 594,61 грн. (ПДВ 4 919 265,77 грн.); Актом надання послуг №l1 від 01.11.2021 року на суму 29 515 594,61 грн.
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
В даному випадку суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ " БІО ТРАНС СЕРВІС".
Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема договором про надання послуг №2060 від 27.09.2018 року;Рахунком-фактурою № CФ-000019 від 16.02.2021 року на суму 17 483 700,17 грн. (ПДВ2 913 950,03грн.);Актом №OУ-0000019 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.02.2021 року на суму17 483 700,17 грн.;Рахунком-фактурою №°СФ-000020 від 16.03.2021 року на суму 15 161 695,74 грн. (ПДВ2 526 949,29 грн.);Актом № OУ-0000020 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.03.2021 року насуму 15 161 695,74 грн.;Рахунком-фактурою № CФ-000021 від 16.04.2021 року на суму 16 062 351,85 грн. (ПДВ2 677 058,64 грн.); Актом № OУ-0000021 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.04.2021 року на суму16 062 351,85 грн.; Рахунком-фактурою №CФ-000024 від 17.05.2021 року на суму 17 264 856,22 грн. (ПДВ 2 877 476,04 грн.); Актом №OУ-0000022 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.05.2021 року на суму17 264 856,22 грн.;Рахунком-фактурою №°СФ-000025 від 23.07.2021 року на суму 9 801 808,52 грн. (ПДВ1 633 634,75 грн.);Актом №OУ-0000025 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.07.2021 року на суму9 801 808.52 грн.; Рахунком-фактурою №СФ-000027 від 16.08.2021 року на суму 8 947 811,27 грн. (ПДВ1 491 301,88 грн.);Актом № OУ-0000027 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.08.2021 року на суму8 947 811.27 грн.; Рахунком-фактурою № СФ-000028 від 16.09.2021 року на суму 8 828 208,98 грн. (ПДВ1 471 368.16 грн.); Актом № OУ-0000028 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.09.2021 року на суму8 828 208,98 грн.;
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПРОМТЕХСПЛАВ-КР» (код ЄДРПОУ 4139818) укладено договір купівлі-продажу № l736 від 04.11.2020 року.
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМТЕХСПЛАВ-КР».
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «КАЙМАН».
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «РЕКОІЛ».
Вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ІНВЕСТТРОМТЕХСЕРВІС».
Суд зазначає, що всі документи за вищевказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ХАЙТЕК».
Суд зазначає, що всі документи за вищевказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з TOB «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «БІЗНЕСПРОМГРУП».
Суд зазначає, що вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСПКС».
Судом встановлено, що відповідно до вказаного договору, ТОВ «РИТМ» виконало роботи (надало послуги), що в свою чергу підтверджується:Договором № є548 від 15.03.2021 року; рахунком на оплату №є2412/3 від 24.12.2021р. на суму 88 323,83 грн. (ПДВ 14 720,64грн.); актом С3861 ГД-08-12 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2021 р.; Актом С3861 ГД-08-12 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації ТОВ«РИТМ»; Актом С3861 ГД-08-12 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій,запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком на оплату № є3011/1 від 30.11.2021р. на суму 94 649,32 грн. (ПДВ 15 774,89грн.); Актом С3861 ГД-16-11 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2021 р.; Актом С3861 ГД-16-11 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації ТОВ«РИТМ»; Актом С3861 ГД-16-11 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком на оплату № є3004/3 від 30.04.2021р. на суму 99 425,27 грн. (ПДВ 16 570,88грн.); Актом С3861 ГД-04-04 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2021 р.; Актом С3861 ГД-04-04 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації «РИТМ»; Актом С3861 ГД-04-04 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком №є1210/3 від 12.10.2021 р. на суму 104 164,84 грн. (ПДВ 17 360,81 грн.); Актом С3861 ГД-16-09 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2021 р.; Актом С3861 ГД-16-09 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації «РИТМ»; - Актом С3861 ГД-16-09 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком №є2910/2 від 29.10.2021 р. на суму 100 471,32 грн. (ПДВ 16 745,22 грн.); Актом С3861 ГД-14-10 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2021 року «РИТМ»; Актом С3861 ГД-14-10 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації; Актом С3861 ГД-14-10 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком на оплату №є3006/4 від 30.06.2021 р. на суму 84 628,61 грн. (ПДВ 14 104, 77 грн.); Актом С3861 ГД-05-06 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2021 р.; Актом С3861 ГД-05-06 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації «РИТМ»; Актом С3861 ГД-05-06 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком на оплату № є0308/1 від 03.08.2021 р. на суму 138 699,46 грн. (ПДВ 23 116,58 грн.); Актом С3861 ГД-06-07 приймання виконаних підрядних робіт за липень 2021 р.; Актом С3861 ГД-06-07 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Актом С3861 ГД-06-07 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Рахунком №є3008/1 від 30.08.2021 р. на суму 102 050,82 грн. (ПДВ 17 008,47 грн.); Актом С3861 ГД-16-08 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2021 р.; Актом С3861 ГД-16-08 на витратні при ремонті матеріали підрядної організації ТОВ «РИТМ»; Актом С3861 ГД-16-08 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації ТОВ «РИТМ».
На переконання суду вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «РИТМ».
На переконання суду вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «СОЛАНТА ІНЖИНІРИНГ ГРУП».
Відповідно до укладеного договору ТОВ «ІТР3 РЕМА виконало позивачу роботи, що підтверджується наступним: Договір № є906 від 03.069.2020 року; Рахунок № є11 від 01.02.22 року на суму 317 280,00 грн. (ПДВ 52 880,00 грн); Акт здачі приймання №є7 від 01.02.22 року на суму 317 280,00 грн.; Акт №є7 на використані матеріали; Акт №є7 на оприбутковування матеріалів.
На переконання суду вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ІТРЗ РЕММАШ».
Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ» виконало позивачу роботи, що підтверджується наступними документами: договір № 412 від 18.02.2021 року; Рахунок №є750 від 12.07.21 року на суму 27 489,60 грн (ПДВ 4 581,60 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за липень 2021 року № є03/07/207.21; Акт виконаних робіт за липень 2021 року № є03/07/207.21 на суму 27 489,60 грн.; Рахунок №є729 від 17.06.21 року на суму 204 080,40 грн (ПДВ 34 013,40 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за червень 21 року № 06/06 від 17.06.21; Акт виконаних робіт за червень 2021 року №є06/06 від 17.06.21 на суму 204 080,40 грн.; Рахунок №є739 від 18.06.21 року на суму 13 446,00 грн (ПДВ 2 241,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за червень 2021 року № є09/06 від 18.06.21; Акт виконаних робіт за червень 2021 року №є09/06 від 18.06.21 на суму 13 446,00 грн.; Рахунок №є737 від 18.06.21 року на суму 10 039,68 грн (ПДВ 1 673,28 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за червень 21 року №603/06 від 18.06.21 р.; Акт виконаних робіт за червень 21 року №є03/06 від 18.06.21 на суму 10 039,68 грн.; Рахунок № є761 від 05.08.21 року на суму 57 070,80 грн (ПДВ 9 511,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за серпень 21 року №є02/08 від 05.08.21 р.; Акт виконаних робіт за серпень 2021 року №є02/08 від 05.08.21 на суму 57 070,80 грн.; Рахунок №є754 від 16.08.21 року на суму 53 485,20 грн (ПДВ 8 914,20 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за серпень 21 року № є04/08 від 16.08.21; Акт виконаних робіт за серпень 21 року №є04/08 від 16.08.21 на суму 53 485,20 грн.; Рахунок №є769 від 26.08.21 року на суму 76 194,00 грн. (ПДВ 12 699,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за серпень 2021 року №є11/08 від 26.08.21; Акт виконаних робіт за серпень 21 року №є11/08 від 26.08.21 на суму 76 194,00 грн.; Рахунок № є772 від 30.08.21 року на суму 10 458,00 грн (ПДВ 1 743,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за серпень 21 року №є12/08 від 30.08.21; Акт виконаних робіт за серпень 21 року №є12/08 від 30.08.21 на суму 10 458,00 грн.; Рахунок №є815 від 10.11.21 року на суму 101 741,40 грн (ПДВ 16 956,90 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за листопад 2021 року №є01/11 від 10.11.21 р.; Акт виконаних робіт за листопад 2021 року № 01/11 від 10.11.21 на суму 101 741,40 грн.; Рахунок №є821 від 18.11.21 року на суму 94 122,00 грн (ПДВ 15 687,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за листопад 2021 року №є03/11 від 18.11.21 р.; Акт виконаних робіт за листопад 2021 року № є03/11 від 18.11.21 на суму 94 122,00 грн.; Рахунок № є820 від 16.11.21 року на суму 66 931,20 грн (ПДВ 11 155,20 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за листопад 2021 року № є02/11 від 15.11.21 р.; Акт виконаних робіт за листопад 2021 року № 02/11 від 15.11.21 на суму 66 931,20 грн.; рахунок №є777 від 08.09.21 року на суму 25 099,20 грн. (ПДВ 4 183,20 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 2021 року № є02/09 від 08.09.2021; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року № є02/09 від 08.09.2021 на суму 25 099,20 грн.; Рахунок № є776 від 08.08.21 року на суму 64 540,80 грн (ПДВ 10 756,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 21 року № є01/09 від 08.09.21 р.; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року № є01/09 від 08.09.21 р. на суму 64 540,80 грн.; Рахунок №є783 від 17.09.21 року на суму 135 356,40 грн (ПДВ 22 559,40 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 2021 року № 09/09 від 17.09.21 р.; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року № є09/09 від 17.09.21 на суму 135 356,40 грн.; Рахунок №є778 від 08.09.21 року на суму 11 952,00 грн. (ПДВ 1 992,00 грн.); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 2021 року №є03/09 від 08.09.21 р.; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року №є03/09 від 08.09.21 на суму 11 952,00 грн.; Рахунок №є723 від 12.05.21 року на суму 44 521,20 грн (ПДВ 7 420,20 грн.); Реєстр до акту виконаних робіт за травень 2021 року № є03/05 від 12.05.21; Акт виконаних робіт за травень 2021 року №є03/05 від 12.05.21 на суму 44 521,20 грн.; Рахунок №є727 від 24.05.21 року на суму 10 039,68 грн (ПДВ 1 673,28 грн); Реєстр до акту виконаних робіт №є08/05 від 24.05.21 р.; Акт виконаних робіт № є08/05 від 24.05.21 на суму 10 039,68 грн.; Рахунок № є749 від 12.07.21 року на суму 236 052,00 грн (ПДВ 39 342,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за липень 2021 року №є02/07 від 12.07.21 р.; Акт виконаних робіт за липень 2021 року №є02/07 від 12.07.21 на суму 236 052,00 грн.; Рахунок №є753 від 27.07.21 року на суму 28 684,80 грн (ПДВ 4 780,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за липень 2021 року №є13/07 від 27.07.21 р.; Акт виконаних робіт за липень 2021 року №є13/07 від 27.07.21 на суму 28 684,80 грн.; Рахунок №є758 від 28.08.21 року на суму 254 278,80 грн (ПДВ 42 379,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за липень 21 року №є15/07 від 28.07.21 р.; Акт виконаних робіт за липень 2021 року №є15/07 від 28.07.21 на суму 254 278,80 грн.; Рахунок №є768 від 25.08.21 року на суму 74 102,40 грн (ПДВ 12 350,40 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за серпень 2021 року N:08/08 від 25.08.21 р.; Акт виконаних робіт за серпень 2021 року №є08/08 від 25.08.21 на суму 74 102,40 грн.; Рахунок №є786 від 24.09.21 року на суму 92 030,40 грн (ПДВ 15 338,40 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 2021 року №є20/09 від 24.09.21 р.; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року №є20/09 від 24.09.21 на суму 92 030,40 грн.; Рахунок №є787 від 24.09.21 року на суму 13 147,20 грн (ПДВ 2 191,20 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за вересень 2021 року №є21/09 від 24.09.21 р.; Акт виконаних робіт за вересень 2021 року №є21/09 від 24.09.21 на суму 13 147,20 грн.; Рахунок №є831 від 30.11.21 року на суму 94 420,80 грн (ПДВ 15 736,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за листопад 2021 року №є20/11 від 30.11.21 р.; Акт виконаних робіт за листопад 2021 року №є20/11 від 30.11.21 на суму 94 420,80 грн.; Рахунок №є824 від 26.11.21 року на суму 87 100,20 грн (ПДВ 14 516,70 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за листопад 2021 року №є12/11 від 16.11.21 р.; Акт виконаних робіт за листопад 2021 року №є12/11 від 16.11.21 на суму 87 100,00 грн.; Рахунок №є862 від 30.12.21 року на суму 132 667,20 грн. (ПДВ 22 111,20 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за грудень 2021 року №є32/12 від 30.12.21 р.; Акт виконаних робіт за грудень 2021 року №є32/12 від 30.12.21 на суму 132 667,20 грн.; Рахунок №є868 від 30.12.21 року на суму 23 904,00 грн (ПДВ 3 984,00 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за грудень 2021 року №є33/12 від 30.12.21 р.; Акт виконаних робіт за грудень 21 року № 33/12 від 30.12.21 на суму 23 904,00 грн.; Рахунок №є842 від 15.12.21 року на суму 119 818,80 грн (ПДВ 19 969,80 грн); Реєстр до акту виконаних робіт за грудень 2021 року №є10/12 від 15.12.21 р.; Акт виконаних робіт за грудень 2021 року №є10/12 від 15.12.21 на суму 119 818,80 грн.; Рахунок №є850 від 20.12.21 року на суму 128 932,20 грн (ПДВ 21 488,70 грн).; реєстр до акту виконаних робіт за грудень 2021 року №є11/12 від 20.12.21 р.; Акт виконаних робіт за грудень 2021 року №є11/12 від 20.12.21 р. на суму 128 932,20 грн.
Відповідно до укладеного договору ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ» виконало позивачу роботи, що підтверджується наступними документами: Договір №є47 від 14.01.20 року; Рахунок №є743 від 20.06.21 на суму 159 422,24 грн (ПДВ 26 570,37 грн); реєстр до акту приймання виконаних робіт №є12/06 від 30.06.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є12/06 від 30.06.21 на суму 159 422,24 грн.; Рахунок №є736 від 16.06.21 на суму 51 564,74 грн (ПДВ 8 594,12 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є02/06 від 16.06.21; Акт приймання виконаних робіт №є02/06 від 16.06.21 на суму 51 564,74 грн.; Рахунок №є762 від 05.08.21 на суму 57 918,00 грн (ПДВ 9 653,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є01/08 за серпень 2021; Акт приймання виконаних робіт № 601/08 за серпень 21 на суму 57 918,00 грн.; Рахунок № є816 від 10.11.21 на суму 124 405,50 грн (ПДВ 20 734,25 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є04/11 від 10.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є04/11 від 10.11.21 на суму 124 405,50 грн.; Рахунок №є817 від 10.11.21 на суму 18 321,00 грн (ПДВ 3 053,50 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є07/11 від 10.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є07/11 від 10.11.21 на суму 18 321,00 грн.; Рахунок № є819 від 16.11.21 на суму 42 552,00 грн (7 092,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № 08/11 від 16.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № є08/11 від 16.11.21 на суму 42 552,00 грн.; Рахунок №є818 від 16.11.21 на суму 3 546,00 грн (ПДВ 591,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є06/11 від 16.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № є06/11 від 16.11.21 на суму 3 546,00 грн. ; Рахунок №є785 від 21.09.21 на суму 72 102,00 грн (ПДВ 12 017,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є04/09 від 21.09.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № є04/09 від 21.09.21 на суму 72 102,00 грн.; Рахунок №є721 від 12.05.21 на суму 45 359,24 грн (ПДВ 7 559,87 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є01/05 від 12.05.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № є01/05 від 12.05.21 на суму 45 359,24 грн.; Рахунок № є728 від 24.05.21 на суму 100 026,74 грн (ПДВ 16 671,12 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є07/05 від 24.05.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №07/05 від 24.05.21 на суму 100 026,74 грн.; Рахунок №є738 від 14.07.21 на суму 21 276,00 грн (ПДВ 3 546,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є01/07 від 14.07.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № є01/07 від 14.07.21 на суму 21 276,00 грн.; Рахунок № є755 від 28.07.21 на суму 167 991,74 грн (ПДВ 27 998,62 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є11/07 від 28.07.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є11/07 від 28.07.21 суму 167 991,74 грн.; Рахунок №є802 від 20.10.21 на суму 104 016,00 грн (ПДВ 17 336,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є11/10 від 20.10.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є11/10 від 20.10.21 на суму 104016,00 грн.; Рахунок №є767 від 20.08.21 на суму 43 734,00 грн (ПДВ 7 289,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є10/08 від 20.08.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є10/08 від 20.08.21 на суму 43 734,00 грн.; Рахунок №є770 від 27.08.21 на суму 82 740,00 грн (ПДВ 13 790,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є14/08 від 27.08.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є14/08 від 27.08.21 на суму 82 740,00 грн.; Рахунок №774 від 30.08.21 на суму 23 640,00 грн (ПДВ 3 940,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є16/08 від 30.08.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №16/08 від 30.08.21 на суму 23 640,00 грн.; Рахунок №є835 від 30,11.21 на суму 164 298,00 грн (ПДВ 27 383,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є24/11 від 30.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є24/11 від 30.11.21 на суму 164 298,00 грн.; Рахунок №є832 від 30.11.21 на суму 26 004,00 грн (ПДВ 4 334,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є17/11 від 30.11.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є17/11 від 30.11.21 на суму 26 004,00 грн.; Рахунок №є857 від 23.12.21 на суму 92 639,24 грн (ПДВ 15 439,87 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є31/12 від 23.12.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № 31/12 від 23.12.21 на суму 92 639,24 грн.; Рахунок № 858 від 29.12.21 на суму 105 541,26 грн (ПДВ 17 606,88 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є30/12 від 29.12.21 р.; Акт приймання виконаних робіт № 30/12 від 29.12.21 на суму 105 641,26 грн.; Рахунок № є843 від 15.12.21 на суму 10 188,00 грн (ПДВ 6 698,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № 18/12 від 15.12.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є18/12 від 15.12.21 на суму 40 188,00 грн.; Рахунок №є854 від 22.12.21 на суму 23 640,00 грн (ПДВ 3 940,00 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є29/12 від 22.12.21 р.; Акт приймання виконаних робіт №є29/12 від 22.12.21 на суму 23 640,00 грн..
Також, між позивачем та ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ» (КОД ЄДРІОУ 32410085) укладено договір на виконання робіт №є1463 від 25.06.21 року.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ» виконало позивачу роботи, що підтверджується наступним:Договір №є1463 від 25.06.21 року; рахунок №є837 від 30.11.21 року на суму 122 888,82 грн. (ПДВ 20 481,47 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є22/11 за листопад 2021 року; Акт приймання виконаних робіт №є22/11 за листопад 2021 року на суму 122 888,82 грн; Акт №є22/11 на використані матеріали; Акт №є22/11 на передачу основних засобів; Рахунок №773 від 30.08.21 року на суму 98 661,36 грн. (ПДВ 16 443,56 грн); Акт приймання виконаних робіт №є09/08 за серпень 21 року на суму 98 661,36 грн.; Акт № є09/08 на використані матеріали; Акт №є09/08 на передачу основних засобів; Рахунок №є791 від 27.09.21 року на суму 275 555,58 грн. (ПДВ 45 925,93 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт №є15/09 від 30.09.21 року; Акт приймання виконаних робіт №є15/09 від 30.09.21 року на суму 275 555,58 грн.; Акт №є15/09 на використані матеріали; Акт №є15/09 на передачу основних засобів; Рахунок № 823 від 22.11.21 року на суму 117 259,20 грн (ПДВ 19 543,20 грн); Реєстр до акту приймання виконаних робіт № є05/11 за листопад 2021 року; Акт приймання виконаних робіт № 05/11 за листопад 2021 року на суму 117 259,20 грн.
На переконання суду, вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ».
Вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «БУДГРАНТ КОНСАЛТ».
Вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНЖЕНИРІНГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНВЕСТИТОР».
Зазначені документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТОРГДЖОЙН ПЛЮС».
Означені документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «РАДАЛІС».
Означені документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ДАР-ХОЛОН».
На переконання суду, такі документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОММОНТАЖ КР».
На переконання суду, такі документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АДФ Дніпро».
Вказані документи не містять дефектів, розбіжностей, підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «УКРЕСКО ХОЛДИНГ».
На переконання суду, такі документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ».
Вказані документи не містять дефектів, розбіжностей, підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ».
Досліджуючи вказані документи, суд доходить висновку, що такі документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ВІЗАВІ».
На переконання суду, такі документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПЛАВМЕТ-ДНІПРО».
Суд вважає, що документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «РЕВАЙС».
На переконання суду, такі документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ ПП «КОРТЕЖ».
Суд вважає, що документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ».
Досліджуючи вказані документи, суд доходить висновку, що такі документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Тому, суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВОТЕХ».
На переконання суду, документи за вказаним договором не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «СІМКО УКРАЇНА».
Суд зазначає, що зазначені документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМТЕХІМПОРТ».
На переконання суду, документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД».
Суд зазначає, що документи за вказаними договорами не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АВТОПРОМСЕРВІС».
Дослідивши зазначені документи, суд зазначає, що документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «СТОЖАРИ».
Суд вважає, що вказані документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ВЗЛЬОТ УКРАЇНА», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕПЛОВОЗРЕМСЕРВІС».
Суд вважає, що вказані документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», є помилковим.
Суд зауважує, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕТАЛОНБУДСЕРВІС», є помилковим.
Суд вважає, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ ТОВ «АЕРЛАЙН», є помилковим.
На переконання суду вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЄВРОСТИЛЬ-ІНСТРУМЕНТ».
Суд вважає, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ ТОВ «КОНТАКТЕНЕРГО», є помилковим.
Суд вважає, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЗІК», є помилковим.
Суд зазначає, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМТЕХАЛ`ЯНС», є помилковим.
На переконання суду, що зазначені документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕЛЕКТРОІМПУЛЬС», є помилковим.
Суд зазначає, що вказані документи в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ РОКАДА», є помилковим.
Дані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕКСІМТЕКС», є помилковим.
Означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕНТРЕЙД ЕНЕРДЖИ», є помилковим.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «БІЛ ТЕХНОЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 3649581) укладено договір на виконання робіт (надання послуг) № 1943 від 08.12.2020 року. Відповідно до вказаного договору, ТОВ «БІЛ ТЕХНОЦЕНТР» виконало роботи, що підтверджується: Договором на виконання робіт (надання послуг) № 1943 від 08.12.2020 року; Рахунком № Д-143 від 04.08.2021р. на суму 170 310,98 грн. (ПДВ 28 385,16 грн.); Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Д-143 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.; Рахунком № Д-144 від 04.08.2021 р. на суму 214 782,19 грн. (ПДВ 35 797,03 грн.); Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Д-144 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.; Рахунком на оплату № Д-145 від 04.08.2021 р. на суму 6 708,00 грн. (ПДВ 1 118,00 грн.); Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Д-145 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.; Рахунком на оплату № Д-146 від 04.08.2021 р. на суму 6 708,00 грн. (ПДВ 1 118,00 грн.); Актом здачі-прийняття робіт(надання послуг) № Д-146 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.; Рахунком на оплату № Д-147 від 04.08.2021 р. на суму 25 866,26 грн. (ПДВ 4 311,04 грн.); Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Д-147 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.; Рахунком на оплату № Д-148 від 04.08.2021 р. на суму 25 866,26 грн. (ПДВ 4 311,04 грн.); Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Д-148 від 05.08.2021 р. по договору №1943 від 08.12.2020 р.
Дані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «БІЛ ТЕХНОЦЕНТР», є помилковим.
Дані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ГАРАНТ ПРАЙМ», є помилковим.
Суд вважає, що означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АГЛОРЕМСЕРВІС», є помилковим.
На переконання суду, означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМЕКОЛОГІЯ-КР», є помилковим.
На переконання суду, означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЕКСПО-ТРЕЙДІНГ», є помилковим.
На переконання суду вказані документи по вищевказаним договорам не містять будь-яких дефектів та повністю підтверджують, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Суд доходить висновку про помилковість твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕХНОЕКСПОРТ».
Між позивачем та ФОП ОСОБА_32 (ІПН НОМЕР_33 ) укладено договір №2450 від 03.12.2018 року. Відповідно до вказаного договору, ФОП ОСОБА_32 виконав роботи (надав послуги), що в свою чергу підтверджується: договором №2450 від 03.12.2018 року; Рахунком №1148 від 31.01.2022 р. на суму 723546,00 грн. (ПДВ 120 591,00 грн.); Актом №23 здачі - приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2022 р.
Крім того, між позивачем та ФОП ОСОБА_32 (ІПН НОМЕР_33 ) укладено договір №150 від 25.01.2019 року. Відповідно до вказаного Договору, ФОП ОСОБА_32 виконав роботи (надав послуги), що в свою чергу підтверджується: договором №150 від 25.01.2019 року; Рахунком №1150 від 31.01.2022 р. на суму 643 921,84 грн. (ПДВ 107 320,31 грн.); Актом №25 здачі - приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2022 р.
На переконання суду, означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_32 , є помилковим.
На переконання суду, означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ», є помилковим.
Суд вважає, що такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬЯНСПРОМБУД», є помилковим.
Суд вважає, що такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АБР ЕЛЕКТРИК», є помилковим.
На переконання суду, такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМРЕМГРУП», є помилковим.
На переконання суду, такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ЕРАЙС», є помилковим.
На переконання суду, такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», є помилковим.
На переконання суду, такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «АВТО-БУС-МАРКЕТ», є помилковим.
Означені документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ПАРК ПЛЮС», є помилковим.
Такі документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ТРУБНА КОМПАНІЯ», є помилковим.
Вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «НВО ЕКОСОФТ», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «НК ГАЗСЕРВІС», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТОВ «ЕНЕРГОМАШКОМПЛЕКТ», є помилковим.
Суд вважає, що висновок відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «СКИНЕСТ РЕЙЛ ЮЕЙ Т», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕРМОЛІТ-ІНВЕСТ», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «СЕВПРОМСНАБ», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВАТРА-ДНІПРО», є помилковим.
Вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому суд вважає твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «УКРІНСПЕЦМАШ 2004», є помилковим.
На переконання суду, вказані документи підтверджують реальність господарської операції, тому суд вважає твердження відповідача про нереальність господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «ЛАБОРАТОРНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «РЕКЛАМНА ГРУПА «ЦЕНТР», є помилковим.
Також суд враховує те, що в матеріалах справи містять перепустки, видані позивачем на ім`я уповноважених осіб контрагентів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджують факт перебування працівників на території підприємства позивача.
Серед іншого, суд зазначає, що під час судового розгляду справи судом було досліджено та проаналізованого види економічної діяльності вищезазначених контрагентів позивача відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Суд зазначає, що під час здійснення господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його вищезазначені контрагенти були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно зі ст. 10 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Здійснивши системний аналіз всіх документів та доказів, на переконання суду, означені види економічної діяльності контрагентів позивача відповідають характеру проведених господарських взаємовідносин.
Суд вважає таке твердження контролюючого органу припущенням, оскільки по-перше, економічну діяльність можливо вести не тільки використовуючи власні основні фонди, це можливо, наприклад, за допомогою орендованого майна або іншим способом, всі ці способи не будуть знаходити відображення у податковій звітності у тому вигляді, на якому зазначає відповідач.
По-друге, про наявність або відсутність основних фондів у будь-якого підприємства, посилаючись тільки на податкову звітність, судити неможливо з двох причин: 1) в податковій звітності можуть бути допущені помилки; 2) податкова звітність не фіксує наявність основних фондів платників податків.
Таким чином, на переконання суду, відповідач фактично інтерпретував інформацію, яка ґрунтується виключно на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення контрольних заходів щодо контрагентів платника та дослідження первинних документів. А отже, таке припущення було зроблено не на користь платника податків - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а всупереч ст. 62 Конституції України - містить презумпцію вини позивача.
Щодо аналізу контролюючим органом взаємовідносин контрагентів позивача з їх контрагентами по ланцюгу постачання, які задіяні при формуванні податкового кредиту безпосередньо контрагентами позивача, суд наголошує, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 804/1984/16, силу імперативної норми ч. 5 ст. 242 КАС України. У цій постанові суд вказує на те, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними. Крім того, колегія суддів зазначила, що висновки про відсутність у контрагентів по ланцюгу постачання трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Доводи податкового органу щодо не надання позивачем під час проведення перевірки сертифікатів якості на товар не можливо взяти до уваги оскільки приписами Закону № 996-ХІV наведені документи не визначено первинними, тобто такими, на підставі яких господарські операції відображаються у бухгалтерській та податковій звітності.
Крім того, суд звертає увагу, що такі документи не створюють наслідків в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, а тому не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій. У зв`язку з цим не надання таких документів до перевірки жодним чином не впливає на право формування платником податків податкового кредиту.
Верховний суд не одноразово висловлював думку з приводу сертифікатів якості, зокрема у постанові від 11.09.2018 року по справі №804/4787/16, відповідно до якої ВС вказав: "сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення"
Також, судом встановлено, що контролюючий орган при винесенні оскарженого повідомлення-рішення посилається на порушення кримінальних проваджень відносно деяких наших контрагентів, зокрема:
по контрагенту - постачальнику робіт та послуг ТОВ «АВАНАРПРОМ» (код ЄДРПОУ -42995761) значиться та є фігурантом кримінальної справи, а саме:
З даного приводу суд зауважує, що відповідно до положень частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної, сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Натомість, відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, таких доказів суду не надано.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 27 лютого і 2018 року у справі № 813/1766/17 та від 05 червня 2018 року у справі № 2а-1570/6063/12.
Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги також, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19 у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у висновках зазначено, що «Норми права не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником податку на прибуток (покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат, тому цей платник не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на зменшення об`єкта оподаткування на суму витрат, які він фактично поніс у зв`язку з отриманням доходу.
Суд звертає увагу на те, що рішення Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності). За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.
Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».
Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Супорт Сентре проти Болгарії», пунктом 23 якого зазначено, що уразі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Супорт Сентре) це не мало б.
У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав,-що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення встановлений законом, є передбачуваність. Норму не можна вважати законом, якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.
З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.
А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Також, суд зауважує, що з метою встановлення всіх обставин справи, для всебічного розгляду справи, судом було встановлено за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими контрагентами.
Позивачем надано до суду приклад заповненої Анкети постачальника ФОП ОСОБА_33 .
Зокрема, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а також не спростовано відповідачем, що з метою акредитації на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» новий контрагент повинен подати Анкету постачальника з пакетом супровідних документів. Форма Анкети та перелік документів затверджений «Регламентом ведення основного запису кредитора на базі системи RAMSES».
Анкета постачальника проходить перевірку особами підприємства (управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності, казначейства, відділу з контролю виконання корпоративних політик в постачанні, економічної безпеки) та погоджується заступником генерального директора з постачання.
З пояснень позивача встановлено, що перевірка з боку відділу Комплаєнс в постачанні охоплює перевірку на наявність юридичної особи та її бенефіціарних власників, уповноважених осіб в санкційних списках. Опис про таку перевірку надається в регламенті ведення основного запису кредитора на базі системи RAMSES. Після перевірки анкети постачальника всіма задіяними службами та погодження, контрагент вноситься в систему RAMSES, шляхом створення основного запису кредитора.
За результатами допиту свідків судом встановлено фактичну можливість виконання зобов`язань за господарськими операціями між позивачем та вищевказаними контрагентами, реальність господарських операцій, рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Інші викликані для допиту до суду свідки в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, проте ухвала суду від 23.10.2023 року про виклик свідків у цій справі була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада», на сторінці Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що в силу приписів ст. 130 КАС вважається повідомленням належним чином.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем належним чином підтверджено реальність фінансово-господарських операцій зі своїми контрагентами.
Також, суд зазначає, що за положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У відповідності до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Господарська операція пов`язана з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України сформував податкові зобов`язання та податковий кредит за перевіряємий період, на підставі належним чином складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних.
Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операцій. Однак на підтвердження реальності спірних взаємовідносин позивач повинен надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання наведених у акті перевірки господарських операцій у спірний період з визначеним колом контрагентів.
Верховний Суд у своїй постанові від 04.06.2020 по справі №є 340/422/19 зазначив, що наявність у позивача податкових та видаткових накладних по господарським операціям, що перевірялися, а також відповідних розрахункових документів, дані яких враховані та відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача, повністю підтверджують законність нарахування відповідних сум прибутку, валових витрат, нарахування податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а також підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з придбання у контрагента товарів, підставі яких відповідні суми ПД у складі вартості придбаних товарів були включені до податкового кредиту».
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, на переконання суду зазначені позивачем обставини та надані докази, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності підтверджують, що позивач від перелічених вище контрагентів отримав товари/роботи/послуги для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктами владних повноважень, не надано суду докази, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 26 840,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №600007409 від 17.04.2023 року, яке містяться в матеріалах справи.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, підлягає стягненню з Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 26 840,00 грн.
Щодо вирішення питання про відшкодування правничої допомогу, суд зазначає про його передчасність, оскільки доказів понесених витрат під час розгляду справи суду не надано.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.01.2023 року № 000/19/32-00-07-06-19.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24.11.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька