Справа № 200/4094/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року Справа№200/4094/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 №,

У С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго (ідентифікаційний код 03337119, 84307, м.Краматорськ, провулок Земляний, 2) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 №. В обґрунтування зазначено, що погашення податкового боргу, що виник до 01.07.2015 у відповідності до ст. 87 Податкового кодексу України здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих в банках. Перерахування грошових коштів у рахунок податкової заборгованості протиправно здійснено з електронних рахунків податку на додану вартість позивача. Зазначає, що грошові кошти в розмірі 2950000,00 грн. та 654325,00 грн. направлені на погашення поточних податкових зобов`язань, однак, контролюючим органом протиправно спрямовані на погашення штрафних санкцій, стягнення по яким здійснено на підставі рішень Донецького окружного адміністративного суду (№2а/2121291/2011 від 24.11.2011, №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012, №2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012, №805/2426/15-а від 09.07.2015, №805/2079/14 від 24.02.2014, №805/16715/13 від 28.11.2013). Вважає, що фінансові санкцій у розмірі 1026460,77 грн. застосовані відповідачем не у спосіб передбачений п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

Окрім того, штрафні санкції застосовані понад строк (після закінчення 1095 днів) притягнення платника податків до відповідальності, встановлених ст.102 Податкового кодексу України.

Вважає протиправним зарахування грошових коштів не за призначенням платежу.

Зауважує, що стягнення коштів з рахунку платників податків у системі електронного адміністрування здійснюється лише за рішенням суду.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 15396,91 грн надано платіжне доручення від 31.03.2020 №30.

22 квітня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

12 травня 2020 року до суду від Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826) надійшов відзив, в якому зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а/0570/21291/2011 від 24.11.2011, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 07.12.10 № 927 №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, наказу ДПА України від 07.12.10 № 927 №2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/2426-15а від 28.07.2015, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/16715/13-а від 28.11.2013, рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу №805/2079/14 від 28.11.2016 та згідно декларацій з податку на додану вартість за серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року. Зазначає, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу. Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку. Відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

13 травня 2020 року, 02 червня 2020 року ухвалою суду відкладено розгляд справи до 02.06.2020, 22.06.2020 відповідно.

22 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 липня 2020 року.

05 серпня 2020 року позивачем до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №200/9877/19-а.

05 серпня 2020 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до розгляду Верховним Судом адміністративної справи №200/9877/19-а за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.

13 листопада 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи на 24 листопада 2023 року.

23 листопада 2023 року ухвалою суду замінено Головне управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826) його правонаступником Головним управлінням ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44070187).

У судове засідання призначене на 14 грудня 2023 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (ідентифікаційний код 03337119) зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

28 листопада 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» з питання повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податком на додану вартість за період з 30.09.2017 по 13.11.2019, за результатом якої складено акт №310/05-99-52-04/3337119. Встановлено порушення підприємством підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а/0570/21291/2011 від 24.11.2011, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 07.12.10 № 927 №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, наказу ДПА України від 07.12.2010 № 927 №2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/2426/15а від 28.07.2015, рішенню суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/16715/13-а від 28.11.2013, рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу №805/2079/14 від 28.11.2016 та згідно декларацій з податку на додану вартість за серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року.

З акту вбачається, що несвоєчасна сплата грошових зобов`язань за період з 30.09.2017 по 13.11.2019 обрахована по сумам узгодженого податкового зобов`язання, визначеним в наступних документах:

податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2017 року № від 20.09.2017 (строк сплати узгодженого податкового зобов`язання 30.09.2017);

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 (нараховано в ІКП 02.10.2017, строк сплати 29.03.2013),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012 (нараховано в ІКП 16.10.2017, строк сплати 07.05.2013),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДФС від 14.04.2016 №328 №805/2079/14 від 28.11.2016 (нараховано в ІКП 24.10.2017, строк сплати 28.12.2016),

податкове повідомлення-рішення від 13.07.2017 № (строк сплати 25.10.2017),

податкове повідомлення-рішення від 13.07.2017 № (строк сплати 25.10.2017),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №805/2426/15 від 28.07.2015 (нараховано в ІКП 27.10.2017, строк сплати 28.07.2015),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №805/16715/13-а від 28.11.2013 (нараховано в ІКП 27.10.2017, строк сплати 30.10.2015),

податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2017 року № від 20.10.2017 (строк сплати узгодженого податкового зобов`язання 30.10.2017);

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 (нараховано в ІКП 31.10.2017, строк сплати 29.03.2013),

рішення суду про розстрочення податкового боргу №2а/0570/2129/2011 від 24.11.2011 (нараховано в ІКП 16.11.2017, строк сплати 04.12.2012),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012 (нараховано в ІКП 16.11.2017, строк сплати 07.05.2013),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДФС від 14.04.2016 №328 №805/2079/14 від 28.11.2016 (нараховано в ІКП 23.11.2017, строк сплати 28.12.2016),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №805/2426/15 від 28.07.2015 (нараховано в ІКП 28.11.2017, строк сплати 28.07.2015),

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №805/16715/13-а від 28.11.2013 (нараховано в ІКП 28.11.2017, строк сплати 30.10.2015),

податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2017 року № від 20.10.2017 (строк сплати узгодженого податкового зобов`язання 30.11.2017);

рішення суду про розстрочення податкового боргу, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927 №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 (нараховано в ІКП 30.11.2017, строк сплати 29.03.2013).

За результатом розгляду скарги Головним управлінням ДПС у Донецькій області надана відповідь від 23.12.2019 №36923/10/05-99-52-04 згідно якої висновки акту залишені без змін.

26 грудня 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким відповідно до акту перевірки від 28.11.2019 №№310/05-99-52-04/3337119 за затримку на 700, 705, 706, 707, 708, 711, 712, 728, 729, 730, 751, 752, 1030, 1031, 1036, 1459, 1462, 1550, 1553, 1555, 1556, 2360, 2361, 2367, 2398, 2399, 2406, 2419, 2420, 2521 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 1026460,77 грн.

З розрахунку фінансових санкцій вбачається, що сума штрафних санкцій у розмірі 20% погашеної заборгованості складає 1026460,77 грн, в т.ч. 162959,25 грн у зв`язку із надходженням сум в рахунок погашення податкового боргу та 863501,52 грн - надходження сум в системі електронного адміністрування ПДВ.

За результатом адміністративного оскарження Державною податковою службою України прийнято рішення від 13.03.2020 №9371/6/99-00-08-05-05-06 про результати розгляду скарги, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись із застосуванням штрафних санкцій позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок проведення перевірок визначений розділом Податкового кодексу України.

Підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України до функцій контролюючих органів віднесено, зокрема, здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків; контролювання своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з пунктом 113.3 статті 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Статтею 114 Податкового кодексу передбачено, що граничні строки застосування штрафних санкцій до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього кодексу.

Згідно пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Під час застосування статті 102 ПК України Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що приписи пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язують початок перебігу строку давності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Наведену правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно доводів позивача щодо порушення строків давності під час застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань під час сплати чергових платежів по розстрочці на підставі судових рішень, якими розстрочено (відстрочено) сплату податкового боргу суд зазначає таке.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2079/14 від 24.02.2014 з розрахункових рахунків обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість стягнуто кошти в розмірі 8467806,00 грн. За змістом постанови заборгованість з податку на додану вартість виникла через несплату узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2014. Зазначеним рішенням встановлений порядок і строк його виконання шляхом відстрочення виконання судового рішення на 12 місяців та розстрочення його виконання на 60 місяців з моменту набрання постановою законної сили.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2426/18-а від 28.07.2015 з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 21 314 654,00 грн. В зазначеній постанові встановлено, що товариством позивача не сплачено у встановленні строки зобов`язання з податку на додану вартість задекларовані в деклараціях за звітні податкові періоди січень, лютий, березень та квітень 2015 року. Ухвалою від 28.07.2015 виконання цієї постанови розстрочено шляхом стягнення з липня 2015 року по листопад 2015 року щомісячно в сумі 3000 грн., з грудня 2015 року по травень 2020 року по 3872 66,44 грн. та у червні 2020 року в сумі 387 266,24 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/16715/13 від 28.11.2013 з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 16 289 551,98 грн. Відповідно до цієї постанови заявлена до стягнення заборгованість виникла через несплату податкового боргу, що виник через несплату чергового платежу по розстрочці узгодженого грошового зобов`язання згідно рішень ДПС у Донецькій області, що задекларований в деклараціях за березень травень 2013 року, липень вересень 2013 року, податкового повідомлення рішення № від 03.07.2013 та пені. Наведеною постановою встановлено порядок та строк її виконання здійснення стягнення з рахунків, починаючи після набрання чинності судовим рішенням по справі та шляхом перерахування протягом 59 місяців по 271 492,53 грн. щомісячно та в останній 60-й місяць в сумі 271 492,71 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 17 476 498,72 грн. Зазначеною постановою встановлено несплату товариством позивача у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень, листопад та грудень 2011 року, січень 2012 року та чергового платежу по розстрочці боргу згідно договору розстрочки від 30.01.2012. Наведеною постановою встановлено строк її виконання, відстрочено виконання строком на 12 місяців від дня набрання нею законної сили та розстрочено її виконання строком на 60 місяців шляхом внесення щомісячно в сумі 291 274,98 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2а/0570/4516/2012 від 19.03.2012 з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 32 858 540,42 грн. Відповідно до цієї постанови судом встановлено несплату товариством позивача у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість в деклараціях №, №, №, № та уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № . В постанові встановлено строк її виконання, шляхом відстрочення виконання строком на 12 місяців та розстрочення на 120 місяців, починаючи з травня 2013 року, шляхом сплати суми боргу у розмірі 32 858 540,42 грн. щомісячними платежами у розмірі 273 821,17 щомісячно, а в квітні 2023 року в сумі 273 821, 19 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №2а/0570/21291/2011 від 24.11.2011 з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 18 140 187,41 грн. В зазначеній постанові встановлено несплату товариством позивача у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість визначених в деклараціях № за червень 2010р., № за квітень 2011р., № за травень 2011р., № за червень 2011р., № за липень 2011р., № за серпень 2011р., № за вересень 2011р. (звітний період, за який виправляються помилки серпень 2011р.), №7 за серпень 2011р. (звітний період, за який виправляються помилки червень 2011р.) та несплату штрафних санкцій, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 30.06.2011р. № в сумі у розмірі 673 735,23 грн. та від 30.06.2011р. № у розмірі 1 363 089,58 грн. В постанові встановлено строк її виконання шляхом відстрочення виконання строком на 12 місяців та розстрочення на 60 місяців: по 302 336,46 грн. копійок щомісячно, починаючи з грудня 2012 року, до повного погашення зазначеної суми боргу з останнім платежем у розмірі 302 336, 27 грн. у березні 2017 року.

В акті камеральної перевірки кінцевим строком сплати зобов`язань, сплату яких розстрочено судовими рішеннями, визначено дату набрання законної сили такими рішеннями.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 32 Податкового кодексу України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Статтею 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтями 31, 37 та 38 Податкового кодексу України передбачено, що податковий обов`язок припиняється його виконанням, яке відбувається шляхом сплати в повному обсязі відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається несплаченим своєчасно.

Порядок, сплати та умови розстрочення та відстрочення податкового зобов`язання визначені ст. 100 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Аналіз вищенаведених положень Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, надає підстави для висновку, що розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу здійснюється як контролюючими органами, так і судами, на підставі відповідної заяви юридичної особи, яка бере участь у справі. Розстрочення (відстрочення) сум грошових зобов`язань та платежів не вважається їх сплатою, а є лише перенесенням (зміною) строків сплати на більш пізній період. Несплачене у строк, визначений договором або судовим рішенням про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання набуває статус податкового боргу. Судове рішення про розстрочення присудженої судом суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов`язку платника податків - боржника, оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями.

Отже, розстрочення (відстрочення) сплати податкового боргу згідно судового рішення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу та не є окремим способом погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу. Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року (справа №805/4622/16-а), від 08 травня 2018 року (справа № 802/777/16-а).

Таким чином, визначення кінцевим строком сплати зобов`язань, розстрочених судовими рішеннями, дату набрання законної сили цими рішеннями є таким, що не відповідає положенням чинного податкового законодавства. Із врахуванням змісту рішень Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2016 у справі №805/2079/14; від 28.07.2015 у справі № 805/2426-15а; від 28.11.2013 у справі № 805/16715/13-а, від 19.03.2012 у справі № 2а/0570/2702/2012, від 27.04.2012 у справі №2а/0570/4516/2012; від 24.11.2011 у справі № 2а/0570/21291/2012 та періоду виникнення визначених в них податкових зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем строків притягнення до відповідальності під час застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату. Сума штрафних санкцій в цій частині складає 613583,71 грн.

Штрафні санкції у розмірі 412877,06 грн за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, визначених позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість за серпень 2017 року ), за вересень 2017 року ), за жовтень 2017 року ) та відповідачем в податкових повідомленнях-рішеннях від 13.07.2017 №, № на загальну суму погашення 2064385,30 грн застосовані відповідачем у межах строків притягнення платника податків до відповідальності, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України.

Щодо зарахування грошових коштів, які надійшли від позивача як на погашення податкового боргу так і в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в рахунок погашення податкового боргу в порядку календарної черговості без врахування визначеного позивачем призначення платежу суд зазначає таке.

З інтегрованої картки вбачається, що в рахунок погашення податкового боргу зараховані суми, а саме:

814796,26 грн, що надійшли в рахунок погашення податкового боргу згідно платіжних доручень: № від 22.10.2019, №4220/15 від 23.10.2019, №2232 від 23.10.2019, №4193/15 від 28.10.2019, № J10299SRJ3 від 29.10.2019, №4187/15 від 29.10.2019, №J10299Q7N2 від 29.10.2019, №J10299VW3V від 29.10.2019, №J1029M5SN0 від 29.10.2019, №304690006 від 30.10.2019, №304690006 від 30.10.2019, №301818306 від 30.10.2019, № від 05.11.2019), а також 4317507,73 грн, що надійшли з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжних доручень: № від 21.10.2019, №210094502 від 22.10.2019, №210889229 від 23.10.2019, №211147998 від 24.10.2019, №211147997 від 24.10.2019, №211812083 від 25.10.2019, №212390904 від 28.10.2019, №212488688 від 28.10.2019, №212858405 від 29.10.2019, №213453098 від 30.10.2019, №214105862 від 31.10.2019, №214281331 від 31.10.2019, №214281330 від 31.10.2019, №216316330 від 05.11.2019, №216619007 від 06.11.2019, №217391909 від 07.11.2019, №217920761 від 08.11.2019, №218691753 від 11.11.2019, №219160810 від 12.11.2019, №219632935 від 13.11.2019).

Відповідно до статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, яка є спеціальною відносно стягнення коштів з рахунків електронного адміністрування, передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові у справі № 440/4082/18 від 30.07.2019 в разі, коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Враховуючи наявність судових рішень про стягнення податкового боргу, що виник до липня 2015 року (від 28.11.2016 у справі №805/2079/14; від 28.07.2015 у справі 805/2426-15а; від 28.11.2013 у справі 805/16715/13-а, від 19.03.2012 у справі 2а/0570/2702/2012, від 27.04.2012 у справі 2а/0570/4516/2012; від 24.11.2011 у справі 2а/0570/21291/2012) та виникнення податкового боргу на підставі наданих позивачем декларацій з податку на додану вартість за серпень 2017 року жовтень 2017 року, та прийнятих контролюючим органом податкових повідомлення-рішень від 13.07.2017 №№, 000045508 після липня 2015 року, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо порушення вимог Податкового кодексу під час зарахування в рахунок сплати цих зобов`язань коштів з рахунків електронного адміністрування. В даному випадку, на стягнення податкового боргу, що виник до липня 2015 року наявні судові рішення, що свідчить про недопущення відповідачем порушень ст. 95 Податкового кодексу України.

Суд не приймає доводи позивача про безпідставність неврахування визначеного ним призначення платежу в рахунках на сплату податкового боргу, що призвело до протиправного нарахування штрафних санкцій з огляду на таке.

Відповідно до п. 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Оскільки наявність податкового боргу позивача підтверджено наявними в матеріалах справи документами та не заперечується позивачем, відповідачем у відповідності до вимог податкового законодавства здійснюється зарахування сплачених позивачем коштів в порядку календарної черговості без врахування визначеного позивачем призначення платежу.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669) та неможливість притягнення його до відповідальності через наявність сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили суд зазначає наступне.

Законом № 1669 визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

За змістом статті 1 вказаного Закону територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Стаття 10 Закону № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання сертифіката ТПП України про засвідчення форс мажорних обставин.

Згідно сертифікату (висновку) № 2644/005-4 від 28.08.2014 позивачу відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України на підставі наданих документів Торгово-промисловою палатою засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.07.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Таким чином, виданий позивачу сертифікат засвідчує настання обставин непереборної сили та розповсюджується на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 ПК України, що визначають процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, а не процедуру звільнення від такої сплати, або взагалі підставу не нарахування останньому штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань тим більше у майбутньому.

Враховуючи викладене, наявність у позивача сертифікату не є підставою несплати податкових зобов`язань та не є обставиною, що обумовлює звільнення платника податку від відповідальності за несплату узгоджених грошових зобов`язань, а лише засвідчує факт, що має братись до уваги контролюючим органом для надання платникові розстрочення/або відстрочення сплати таких зобов`язань через обставину непереборної сили та продовження граничних строків для подання податкової декларації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №805/761/16-а від 26.11.2019.

Враховуючи те, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження лише доводи позивача про порушення відповідачем строку притягнення до відповідальності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.12.2019 № підлягає скасуванню в частині штрафних санкцій у сумі 613583,71 грн.

Підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 № в іншій частині в ході розгляду справи судом не встановлено.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №200/11693/19-а в правовідносинах, що виникли між тими самими сторонами, та за тих самих підстав, але в інший період.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 15396,91 грн згідно платіжного доручення від 31.03.2020 №30. Із врахуванням часткового задоволення заявлених вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9203,76 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.12.2019 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 613583 (шістсот тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 71 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (ідентифікаційний код 03337119, 84307, м.Краматорськ, провулок Земляний, 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826) суму судового збору в розмірі 9203 (дев`ять тисяч двісті три) грн 76 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош