Справа № 520/17420/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 р. Справа № 520/17420/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.09.23 по справі № 520/17420/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.06.2023 року № 254 о/с «По особовому складу»;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області з 07.06. 2023 року.

В обґрунтування позову позивач вказав, що приписи статті 32 КЗпП України визначають можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, судом першої інстанції не враховано, що Закон України «Про Національну поліцію» не визначає поняття рівнозначна посада та понять переміщення на посаді та переведення на іншу посаду, які мають різну правову природу та особливості процедурного застосування. Але суд посилається на ст. 65 Закону № 580-УШ "переведення є формою переміщення, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх з посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників".

Позивач вважає, що переведення відрізняється від переміщення тим, що при переведенні працівнику доручається та ж сама або інша робота на іншому підприємстві, або робота на цьому ж підприємстві, але в іншій місцевості. Водночас, при переміщенні працівник залишається на тому ж підприємстві, в установі, організації, але на іншому робочому місці, в іншому структурному підрозділі у тій же місцевості. Отже, переміщення працівника на іншу посаду допускається лише за його згодою.

Позивач наголошує, що відповідачем не надано, до суду доказів надання позивачем згоди на переведення його на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Позивач ОСОБА_1 , в період з 2001 року позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ у Головному управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області. З 07.11.2015 року позивача прийнято до служби до Головного управління Національної поліції України у Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.03.2022 №135 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі №520/4977/22 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.03.2022 №164 про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.03.2022 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області зі служби в поліції, у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області з 08.03.2022.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08.03.2022 по 07.11.2022 в сумі 126542,50 грн (сто двадцять шість тисяч п`ятсот сорок дві грн 50 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Допущено судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

На виконання рішення суду, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.11.2022 №559 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, з 08.03.2022, з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.11.2022 №567 о/с, згідно з пунктом 2 (на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1 ст.65 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_1 /0096426/ переміщено на посаду старшого оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, установивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Підставою переміщення стала подання начальника УГІ ГУНП в Харківській області В.Тюніна від 16.11.2022 року №1269/119-15/01-2022 "Про доцільність переміщення поліцейського Харківського РУП №3 на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби".

Не погоджуючись з таким рішення, позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.11.2022 року №567 о/с "По особовому складу" в частині переміщення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області. Поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області з 23.11.2022 року.

На момент розгляду справи рішення суду не набрало законної сили, оскільки відповідач скористався правом на апеляційне оскарження, що встановлено судом із системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Водночас судом звернуто до негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №520/12071/22 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, на підставі чого позивача поновлено на посаді.

02.06.2023 заступником начальника ГУНП в Харківській області В. Гузем та начальником Управління головної інспекції ГУНП в Харківській області полковником поліції В.Тюніним внесено подання начальникові ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що Управлінням головної інспекції ГУНП в Харківській області у межах повноважень систематично здійснюється контроль за службовою діяльністю підрозділів ГУНП та дотриманням службової дисципліни поліцейськими зазначених підрозділів, а також здійснюються заходи підтримки щодо покращення роботи підрозділів ГУНП.

У поданні від 02.06.2023 № 921/119-15/01-2023 зазначено, що територія Куп`янського району Харківської області межує з кордоном рф та піддається постійним артилерійським та ракетним обстрілам, що ведуться з території країни-агресора. Крім цього, територія цього району раніше була тимчасово окупована військами агресора. Крім цього окремі території Куп`янського району (Дворічанська СТГ, Петропавлівська СТГ, Кіндрашівська СТГ, Курилівська СТГ) на теперішній час відповідно до чинних наказів ЗСУ є районами бойових дій. З огляду на це, на території обслуговування Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області та його підрозділах існує необхідність у проведенні стабілізаційних заходів, забезпечення публічного порядку та безпеки на деокупованих територіях.

У поданні вказано, що станом на 01.06.2023 у Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області за штатом 232 посад, середній склад - 172, молодший склад - 49, вільний найм - 9, державні службовці - 2, некомплект атестованого складу - 110, тобто 49,8%.Подальшим аналізом штатного розкладу Куп`янського РВП встановлено, що у секторі превенції вказаного підрозділу передбачено 26 посад. Некомплект у СП складає 13 посад (з них: 1 заступник начальника СП, 5 - Дільничних офіцерів поліції, 1 - поліцейський офіцер громади, 2 - інспектори, 1 - старший інспектор з ювенальної превенції, 3 - інспектори з ювенальної превенції), тобто 50 %. З огляду на вищевикладене, враховуючи значний некомплект сектору превенції Куп`янського РВП, відсутність у відділенні поліції № 1 (смт. Великий Бурлук), ВПД № 1 (смт. Шевченкове), СПД № 1 (смт. Дворічна) за штатом посад поліцейських з ювенальної превенції, на території обслуговування Куп`янського РВП існує необхідність в укомплектуванні особового складу сектору превенції, з метою надання населенню якісних поліцейських послуг, вирішення безпекових проблем у громаді, а також формування відчуття присутності поліції. Крім цього, укомплектування сектору превенції зазначеного підрозділу надасть можливість більш ефективно організувати роботу особового складу, у частині рівномірного розподілу навантаження на кожного поліцейського.

Також в поданні зазначено, що серед додаткових повноважень поліції, передбачених ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

На підставі вищевказаного подання Наказом ГУНП в Харківській області від 07.06.2023 № 254 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , переміщено згідно з пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» (на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції (на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років ОСОБА_2 ) сектору превенції Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Незгода позивача з вищевказаним наказом стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-ІІІ), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року (далі - Закон № 2337-ІІІ).

Відповідно до норм частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Згідно із частиною третьою статті 59 Закону № 580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 60 Закону № 580-VIII, відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно із положеннями пункту 2 частини першої статті 65 Закону № 580-VIII, переміщення поліцейських здійснюється: на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною другою статті 65 Закону № 580-VIII, передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліцій нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 65 Закону № 580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону № 580-VIII).

Відповідно до приписів статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За змістом пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1235).

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Положення про управління головної інспекції ГУНП в Харківській області (далі - Положення), затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 28.09.2021 № 1894, одним із завдань УГІ є координація діяльності підрозділів Головного управління, у тому числі шляхом участі в підборі, професійному навчанні, мотивуванні та здійсненні контролю за роботою працівників цих підрозділів.

Відповідно до пп.3 п. 1 розділу ІІІ Положення, УГІ уносить керівництву ГУНП пропозиції щодо поліпшення та оптимізації порядку організації службової діяльності органів ГУНП в Харківській області.

Частиною 2 статті 65 Закону № 580-ІІІ визначено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 № 142 затверджено Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань.

Граничні спеціальні звання за посадою, яку обіймає позивач на теперішній час і за посадою, яку позивач обіймав до видання оскаржуваного наказу - однакові.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем дотримано процедуру та форму винесення спірного наказу.

Слід зазначити, що Закон № 580-VIII є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.

Для цілей застосування статті 65 Закону № 580-VIII, поняття «переміщення» та «переведення» є тотожними й під ними розуміється зміна таких умов служби в поліції як посада (посадових обов`язків) та/або місця несення служби, при цьому, переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно мати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби.

Колегія суддів звертає увагу, що загальновідомим фактом є те, що практично з початку повномасштабного вторгнення російської армії на територію України та до 05.09.2022 територія Куп`янського району перебувала під окупацією. У зв`язку з чим частина поліцейських стала співпрацювати з країною агресора, а більшість поліцейських, які не виконали наказ керівництва та не вийшли з окупованих території, не прибули до місця дислокації підрозділу, були звільнені з поліції. Після деокупації території Куп`янського району виникла велика потреба в проведені укомплектації поліцейськими підрозділів на звільнених територіях, для більш ефективного виконання обов`язків поліцейської служби.

Вказані обставини позивачем не заперечувались, вони відомі суду та учасникам спору з відкритих джерел інформації та у ході здійснення поточної діяльності (як правоохоронної, так і з відправлення правосуддя), а детальний опис необхідності доукомплектування штату Куп`янського РВ наведено у поданні.

З почснень відповідача встановлено, що керівництвом при прийнятті рішення про переведення позивача до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, були враховані його практичний досвід в підрозділах кримінальної поліції та його особисті організаційні якості, які вкрай необхідні для успішного проведення стабілізаційних заходів на деокупованих територіях.

Отже, проведеним судовим розглядом підтверджено факт переміщення позивача у зв`язку з інтересами служби під час дії воєнного стану в Україні.

У контексті аргументів позивача щодо відсутності його згоди на переміщення та застосування приписів КЗпП України, суд зазначає, що ст. 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби.

Спеціальна норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.

Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123ІХ.

Відповідно до зазначеного Закону, розділом І внесено зміни до Закону України "Про Національну поліцію". Зокрема, у п. п. 18 п. 1 розділу І Закону від 15.03.2022 № 2123ІХ, частину восьму було доповнено абзацом другим такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади".

Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції (зокрема - у територіальному підрозділі, куди було призначено позивача) для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, відтак, аргументи позивача (з посиланням на практику Верховного Суду, що сформована до внесення таких змін) про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України є неприйнятними.

Аргументи позивача про територіальну віддаленість місця служби, наявності недоукомплектування штату в інших місцевостях, тощо, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на їх опосередковане відношення до правової ситуації стосовно переміщення поліцейського, оскільки такі обставини не можуть слугувати підставою для скасування правомірного рішення відповідача з огляду на займану позивачем посаду поліцейського.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції те, що позивач був переміщений на рівнозначну посаду відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, з метою усуненням кадрового дефіциту, з дотриманням процедури, установленої спеціальним законодавством, в тому числі з урахуванням Закону України від 15.03.2022 №2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" та Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Відтак, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що ГУНП в Харківській області приймаючи наказ № 254 о/с від 07.06.2023 року, яким підполковника поліції ОСОБА_1 , переміщено згідно з пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» (на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції (на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років ОСОБА_2 ) сектору превенції Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи, при цьому порушень прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року по справі № 520/17420/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі № 520/17420/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський