Справа № 160/17914/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 грудня 2023 рокуСправа №160/17914/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бухтіярової М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Точіліна Геннадія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/17914/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі відповідач), в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ - 04525024, за ненадання точної та повної запитуваної публічної інформації; ненадання відповіді у запитуваній письмовій формі, згідно пункту 7 ч.2 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію від 08.01.2023 року;

-зобов`язати відповідача по справі, повторно розглянути запит на інформацію від 08.01.2023 року, у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду по даній справі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №160/17914/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (, місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В.Сухомлинського, буд. 56-Б) щодо не направлення відповіді від 19.01.2023 №03-09/11/177 на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену у запиті на інформацію від 08.01.2023.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №160/17914/23 не набрало законної сили.

05.12.2023 від представника позивача адвоката Точіліна Г.Ф. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/17914/23, в якій заявник просить:

- ухвалити додаткове судове рішення у справі № 160/17914/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В обґрунтування поданої заяви представником зазначено, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, про які позивач повідомляв в позовній заяві у розмірі 10000 грн. та повідомляв про намір подати докази понесених витрат на правову допомогу на протязі 5 днів з дня ухвалення рішення по цій справі, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат. З огляду на викладене, просить задовольнити його заяву у повному обсязі та стягнути з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

До заяви представником долучено Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, додаткову угоду до договору від 17.05.2023, квитанцію №1068741 від 04.12.2023, опис вкладення до листа, рішення №13/1/7, квитанцію до прибуткового ордера №1/17914 від 28.11.2023, вартість та порядок оплати послуг (додаток №1/17914 до договору) від 01.11.2023, акт про надання правничої допомоги від 28.11.2023.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2023 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Точіліна Геннадія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/17914/23 розподілено судді Бухтіяровій М.М.

За змістом частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на приписи частини третьої статті 252 КАС України, оскільки судове рішення у справі №160/17914/23 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За текстом пункту 1 частини першої статті 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, за приписами частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі.

Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 в ухвалі від 07.07.2023 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначені у статті 262 КАС України і серед іншого передбачають, що за цією процедурою не проводяться судові дебати.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання, а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 липня 2023 року у справі №160/16902/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача у позові хоч і зазначив про те, що понесені позивачем витрати складаються з витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., та у прохальній частині позову просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, однак докази на їх підтвердження не були подані в межах строку, встановленого КАС України.

Документи на підтвердження понесених витрат на адвоката були подані до суду 05.12.2023, тобто після винесення рішення по справі, при цьому представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на адвоката не обґрунтовано поважних причин не подання в строк доказів на підтвердження понесених витрат у справі.

Суд повторно зазначає, підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Поряд з цим, документи, долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема, акт про надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022 у адміністративній справі №160/17914/23, датований 28.11.2023, що виключає його існування до ухвалення рішення по суті.

При цьому, позивачем не обґрунтовано неможливості надання до суду додаткової угоди до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022, а також додатку №1 до договору від 07.10.2022, з огляду на ту обставину, що додаткова угода датована 17.05.2023, а додаток №1 01.11.2023, а відтак вони мали бути в разі їх фактичного існування.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, зважаючи, що рішенням суду від 27.11.2023 було вирішено питання щодо стягнення судових витрат зі сплати судового збору, а інших доказів на підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, суду не надавались, суд не знаходить підстав для ухвалення додаткового судового рішення, а тому заява представника ОСОБА_1 адвоката Точіліна Геннадія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/17914/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова