Справа № 500/7713/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа №500/7713/23

18 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І., , перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Житлова комісія Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Житлова комісія Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 при розгляді заяви позивача щодо поновлення на квартирному обліку та включення до списку осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов,

зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити позивача на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням часу перебування на обліку в загальній черзі з 28.07.1992.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , підполковник запасу, проходив військову службу з 1980 року по 1997 рік, зокрема в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 з липня 1992 року по 30 травня 1997 року у м. Славута, Хмельницької області та був звільнений у запас за пунктом 65 п.п. "В" (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу на підставі наказу начальника Генерального штабу ЗС України №0159 від 18 квітня 1997 року. У військовій частині НОМЕР_2 перебував на квартирному обліку з 28.07.1992. Перед звільненням у запас, в травні 1997 року, на підставі рапорту облікову справу позивача про взяття на квартирний облік відправили до Тернопільської КЕЧ району у м. Тернопіль, який позивач обрав для проживання після звільнення. Крім того, 26.05.1997 з військової частини надіслали Тернопільському міському військовому комісару клопотання про постановку позивача на квартирній облік для отримання житла згідно ст.37 наказу МО України №20 від 03.02.1995. Наказом командира військовою частини НОМЕР_2 №99 від 30.05.1997 позивач з 01.06.1997 був виключений зі списків особового складу військової частини та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В 2002 році йому стало відомо про відсутність облікової справи в Тернопільській КЕЧ і на підставі рапорту від 10.06.2002 позивача зарахували (поновили) в ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартирний облік з 10.07.2002, а в подальшому на підставі п.37 наказу МОУ від 03.02.1995 №20 з 15.04.2003.

Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.02.2018 позивача зняли з квартирного обліку та виключили із списків військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) при житловій комісії Тернопільського ОВК у зв`язку поданням відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік.

В усній формі позивачу пояснили, що його неправомірно зарахували на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок порушення діючого законодавства прийняття на квартирний облік і рекомендували відновитися у черзі на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , з якої він був звільнений у запас. Натомість, на запит адвоката із відповіді начальника КЕВ м. Хмельницький, стало відомо, що Військова частина НОМЕР_2 розформована, а облікові справи на той час до КЕЧ не надавались, оскільки керівними документами це не вимагалось.

В подальшому позивач звернувся до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України з зверненням-запитом надати інформацію щодо реалізації ним гарантованого державою права на одержання житла для постійного проживання або грошової компенсації.

У відповіді Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 22.02.2023 №370/2/1175 на вказане звернення-запит зазначено, зокрема, що для поновлення на квартирному обліку має право звернутися до правонаступника житлової комісії у якій перебував на квартирному обліку.

З урахуванням вищезазначеного, позивач звернувся з заявою до житлової комісії при Славутському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання інформації щодо переліку документів для поновлення на квартирний облік та включення до списків військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов в Славутському ОМТЦКтаСП. На дану заяву отримав лист №1/1852 від 17.04.2023 Шепетівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому було зазначено, що в зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником житлової комісії Славутського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, документи направлені 17.04.2023. вих.№1/1849 до командира військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_2 .

В червні 2023 року позивач отримав лист військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №2270, яким, з посиланням на лист начальника КЕВ м. Хмельницький від 05.05.2023 №577/7/1630, йому у поновленні на квартирний облік та включенні до списків військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, відмовлено, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом подання (надіслання) до суду:

позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статті 5, пунктів 3, 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, з чітким формулюванням змісту позовних вимог, визначенням відповідача (відповідачів), викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і обґрунтуванням порушення ним прав, свобод, інтересів позивача

клопотання про залучення третьої особи (третіх осіб) з обґрунтуванням відповідно до положень КАС України,

заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати поважні причини пропуску цього строку та надати відповідні докази на їх підтвердження.

На виконання вимог ухвали суду від 04.12.2023 про залишення позовної заяви без руху позивач 13.12.2023 подав до Тернопільського окружного адміністративного суду:

- заяву про уточнення позовних вимог в частині визнання протиправними дій житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , які виразилася у протиправній відмові, оформленій листом військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №2270, при розгляді його заяви щодо поновлення на квартирному обліку та включення до списку осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов.

- клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Житлову комісію Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки і Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України, яке пояснюється тим, що позивач перебував на квартирному обліку тільки в 2-х місцях: при військовій частині НОМЕР_2 та при Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (правонаступнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ). У листі відповідача від 01.06.2023 №2270 зазначено, що він повинен перебувати на черзі при Тернопільському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки. У житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 протилежна позиція - повинен перебувати на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду частини у військовій частині НОМЕР_2 , з якої звільнений у запас. Треті особи сприятимуть об`єктивному дослідженню обставин справи та підтвердять законність своїх дій, в межах їх повноважень, що спростує позицію відповідача щодо визначення місця перебування позивача на квартирному обліку.

Адже, у разі відмови у позові, дії третіх осіб фактично буду трактуватися як неправомірні, і одночасно такими, що вчинені на законних підставах. Саме залучення зазначених третіх осіб допоможе уникнути правового колапсу, заручником якого може опинитися позивач. Адже, при направленні для перевірки його документів на отримання житла або грошової компенсації до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування: Сил логістики Збройних Сил України, будь-якою житловою комісією, окрім житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , вони не будуть погоджені чи будуть відхилені у зв`язку поданням відомостей, що відповідають дійсності або з підстави неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік.

- письмові пояснення щодо строку звернення до суду, де вказує, що початком шестимісячного строку для звернення до суду у даній справі є дата отримання позивачем листа військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №2270, зміст якого (відмова) ним оскаржується. 3 позовною заявою до суду позивач звернувся 28.11.2023, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду, перебіг якого з урахуванням вищезазначених обставин, закінчується 14.12.2023.

Такі доводи позивача суд оцінює критично, оскільки процесуальний закон пов`язує обчислення строку звернення до суду з моментом, коли особа дізналася про порушення своїх прав або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно зі змісту позовної заяви у військовій частині НОМЕР_2 позивач перебував на квартирному обліку з 28.07.1992. Перед звільненням у запас, в травні 1997 року, на підставі рапорту облікову справу позивача про взяття на квартирний облік відправили до Тернопільської КЕЧ району у м. Тернопіль, який позивач обрав для проживання після звільнення. 26.05.1997 з військової частини надіслали Тернопільському міському військовому комісару клопотання про постановку позивача на квартирній облік для отримання житла згідно ст.37 наказу МО України №20 від 03.02.1995. Наказом командира військовою частини НОМЕР_2 №99 від 30.05.1997 позивач з 01.06.1997 був виключений зі списків особового складу військової частини та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В 2002 році йому стало відомо про відсутність облікової справи в Тернопільській КЕЧ і на підставі рапорту від 10.06.2002 позивача зарахували (поновили) в ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартирний облік з 10.07.2002, а в подальшому на підставі п.37 наказу МОУ від 03.02.1995 №20 з 15.04.2003.

Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.02.2018 позивача зняли з квартирного обліку та виключили із списків військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) при житловій комісії Тернопільського ОВК у зв`язку поданням відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік.

В усній формі позивачу пояснили, що його неправомірно зарахували на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок порушення діючого законодавства прийняття на квартирний облік і рекомендували відновитися у черзі на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , з якої він був звільнений у запас.

Тобто позивач був обізнаний про зняття його з квартирного обліку у відповідача після звільнення з військової служби та вчиняв дії щодо зарахування (поновлення) в Тернопільському ОВК на квартирному обліку.

Відтак, суд вважає, що звернення позивача не змінює момент, з якого він повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

При цьому, частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

В ухвалі від 12.03.2021 у справі №9901/64/21 Верховний Суд вказав на таке:

"При цьому, варто зауважити, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду".

Частина друга статті 44 КАС України, частина перша статті 45 цього ж Кодексу вказують на те, що учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Ці норми конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Отже, учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 6, частин першої, другої статті 7 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

На переконання суду позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення до суду позивача упродовж встановленого законом строку, а наведені позивачем у заяві обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, носять суб`єктивний характер, а отже не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Тому суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, не є поважними.

Частиною другою статті 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадку, передбаченому частиною другою статті 123 КАС України.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (частина шоста статті 169 КАС України).

Керуючись 122, 123, 161, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Житлова комісія Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартиць О.І.