Справа № 140/17326/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/17326/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 24.04.2023 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди з 01.12.1978 по 31.08.1981 (02 роки 05 місяців) відповідно до записів №3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 23.12.1977, та з 16.04.1995 по 05.05.1997 (02 роки 00 місяців 20 днів) відповідно до запису №15 трудової книжки НОМЕР_1 від 23.12.1977.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), досягнувши 63 років, 05.06.2023 звернулася до територіального відділу Пенсійного фонду України за місцем проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет необхідних документів для призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачем 1 не зараховано до страхового стажу позивача наступні періоди роботи: з 01.12.1978 по 31.08.1981, оскільки в записах трудової книжки в даті наказу про направлення на навчання зазначено номер та дата видачі свідоцтва про навчання; з 15.06.1995 по 31.03.1997, оскільки в даті наказу про переведення з роботи різниця між датою переведення і датою наказу на переведення більше 1 року. У рішенні також зазначено, що стаж за дані періоди роботи можливо переглянути після надходження акта перевірки заробітної плати.

З таким рішенням відповідача 1 позивач не згідна, вважає його протиправним та таким, що порушує її конституційне право на соціальний захист.

Зазначає, що у трудовій книжці НОМЕР_2 від 23.12.1977 є всі необхідні відомості про спірні періоди роботи. Зокрема записи №3-4 трудо вої книжки про період роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 на Ковельській фабриці індпошиву не містять жодних помарок виправлень чи неточ ностей, навчання відбувалось за направленням організації та за її рахунок, стипендія виплачувалась роботодавцем, а за позивачем зберігалось робоче місце на яке вона зобов`язана була поверну тись, що підтверджується свідоцтвом про навчання та відповідним записом у трудовій книжці. Запис №15 трудової книжки НОМЕР_2 від 23.12.1977 про звільнення не викликає сумнівів, оскільки там зазначена дата звільнення 05.05.1997, а не 1996 рік, як стверджує відповідач.

Окрім того, на підтвердження зазначених вище періодів ро боти позивачем пенсійному органу також були надані довідка про заробітну плату за спірні періоди 1978-1981 роки та 1995-1997 роки, видані трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради №889 від 15.05.2019 та №958 від 24.05.2019, які не були взяті до уваги відповідачем 1.

Позивач вказує, що посилання відповідача на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії за віком.

Вважає, що подані нею документи свідчать про наявність права на пенсію за віком. З урахуванням спірних періодів роботи її страховий стаж ста новить понад 20 років, а відтак рішення відповідача 1 щодо відмови у призначенні їй пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов від 08.08.2023 №0300-0902-9/46426 ГУ ПФУ у Волинській області позовні вимоги не визнало та просило відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказало, що статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 20 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

05.06.2023 позивач, досягнувши 63 років, звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ГУ ПФУ у Вінницькій області, розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, 13.06.2023 прийняло рішення №05 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю належно підтвердженого страхового стажу. Оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 19 років 09 місяців 06 днів.

При визначенні права позивача на пенсію та оцінці наданих до заяви від 05.06.2023 документів, ГУ ПФУ у Вінницькій області не враховано до страхового стажу позивача наступні періоди роботи: з 01.12.1978 по 31.08.1981, оскільки в записах трудової книжки в даті наказу про направлення на навчання зазначено номер та дата видачі свідоцтва про навчання; з 15.06.1995 по 31.03.1997, оскільки у даті наказу про переведення з роботи різниця між датою переведення і датою наказу на переведення більше 1 року.

У зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме відсутність при досягненні 63 років необхідного у 2023 році страхового стажу 20 років, ГУ ПФУ у Вінницькій області правомірно прийнято рішення від 13.06.2023 №05 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком.

З наведених підстав просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач - ГУ ПФУ у Вінницькій області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 63 років, 05.06.2023 звернулася до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додала: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 23.12.1977; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорта серії НОМЕР_3 ; свідоцтво № НОМЕР_4 від 25.07.1983; архівні довідки від 24.05.2019 №960, від 24.05.2019 №958, від 15.05.2019 №889, видані трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради про періоди роботи 1978-1981 роки та 1995-1997 роки на Ковельській фабриці індпошиву (а.с.5,7-12,14-16).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Вінницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 .

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за відсутності необхідного страхового стажу 20 років.

У рішенні зазначено, що пенсійний вік ОСОБА_1 становить 63 роки. Вік визначений законодавством 60 років. Необхідний страховий стаж при досягненні 63 років у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - 20 років. Страховий стаж заявника становить 19 років 09 місяців 06 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви від 05.06.2023, до страхового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи: з 01.12.1978 по 31.08.1981, оскільки в записах трудової книжки в даті наказу про направлення на навчання зазначено номер та дата видачі свідоцтва про навчання; з 15.06.1995 по 31.03.1997, оскільки в даті наказу про переведення з роботи різниця між датою переведення і датою наказу на переведення більше 1 року. У рішенні також зазначено, що стаж за дані періоди роботи можливо переглянути після надходження акта перевірки заробітної плати (а.с.34).

Не погоджуючись з рішенням відповідача 1 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 16.04.1995 по 05.05.1997, а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не довели правомірності оскаржуваних у даній адміністративній справі рішення та дій з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 №1058-ІV

За нормами статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки, у разі відсутності починаючи з 1 січня 2018 року необхідного страхового стажу, передбаченого для призначення пенсії по досягненню 60 років. Для цього необхідна наявність страхового стажу у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997.

Відмова ГУ ПФУ у Вінницькій області у зарахуванні періоду роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 мотивована тим, що у записах трудової книжки в даті наказу про направлення на навчання зазначено номер та дата видачі свідоцтва про навчання, а період роботи з 15.06.1995 по 31.03.1997 не зарахований, оскільки в даті наказу про переведення з роботи різниця між датою переведення і датою наказу на переведення більше 1 року.

Судом, згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 23.12.1977 встановлено наступне: на підставі запису №3 позивач з 01.12.1978 прийнята швачкою 3 розряду на Ковельську фабрику індпошиву (наказ №126 від 01.12.1978); на підставі запису №4 позивача з 01.09.1981 направлено на навчання в ПТУ на закрійника вищої кваліфікації (свідоцтво №10069 від 25.07.1983) (а.с.31).

Вказаний запис не містить виправлень чи неточ ностей, навчання відбувалось за направленням організації та за її рахунок, а за позивачем зберігалось робоче місце на Ковельській фабриці індпошиву.

Крім того, для підтвердження періоду роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981, позивач до заяви про призначення пенсії за віком від 05.06.2023 та до суду надала архівну довідку від 15.05.2019 №889, видану трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради, з якої вбачається, що позивач у спірний період перебувала у трудових відносинах з Ковельською фабрикою індпошиву, її трудовий стаж не переривався, а за спірний період їй було нараховано та виплачено заробітну плату ( а.с.17).

Таким чином, з записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 23.12.1977 та з довідки від 15.05.2019 №889 вбачається, що позивач у спірний період з 01.12.1978 по 31.08.1981 дійсно працювала на Ковельській фабриці індпошиву (в подальшому перейменовану в Ковельську фірму «Силует»).

Для підтвердження періоду роботи з 15.06.1995 по 31.03.1997, позивач до заяви про призначення пенсії за віком від 05.06.2023 та до суду надала архівну довідку від 24.05.2019 №958, видану трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради, з якої вбачається, що позивач у спірний період перебувала у трудових відносинах з Ковельською фабрикою індпошиву (в подальшому перейменовану в Ковельську фірму «Силует»), її трудовий стаж не переривався, а за спірний період їй було нараховано та виплачено заробітну плату (а.с.15).

Разом з тим, суд зазначає, що з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 23.12.1977 не вбачається, що за період роботи з 15.06.1995 по 31.03.1997 у трудову книжку позивача вносились записи про переведення позивача у іншу організацію, записи №13-15, що охоплюють вказаний період не містять виправлень чи неточ ностей (розбіжностей).

Таким чином, з записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 23.12.1977 та довідки від 24.05.2019 №958 вбачається, що позивач у період з 15.06.1995 по 31.03.1997 дійсно працювала на Ковельській фабриці індпошиву (в подальшому перейменовану в Ковельську фірму «Силует»).

Записи у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 23.12.1977 про прийняття, звільнення з посади та про переведення на іншу посаду скріплені печаткою та засвідчені підписом посадової особи підприємства.

Щодо запису у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 за №12, яким позивача з 01.02.1992 звільнено по переводу в Ковельське орендне підприємство «Ніка» (наказ №10 від 15.03.1993), та некоректного зазначення дати наказу, суд зазначає, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому, порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Так, Верховний суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховно го Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

А тому, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України, правових висновків Верховного суду та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність не зарахування відповідачем 1 періодів роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997 до страхового стажу позивача та відмови у призначенні пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05 про відмову у призначенні пенсії, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано страховий стаж 19 років 09 місяців 06 днів.

Таким чином, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997, а всього більше 4 років, страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії становитиме більше 20 років, а позивач набуває право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.04.1995 по 14.06.1995 та з 01.04.1997 по 05.05.1997 до задоволення не підлягають, оскільки предметом розгляду у даній справі є рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997, натомість у спірному рішенні відповідачем 1 не було надано оцінку та не наведено будь-яких висновків щодо зарахування (чи не зарахування) до страхового стажу позивача періодів роботи з 16.04.1995 по 14.06.1995 та з 01.04.1997 по 05.05.1997, які позивач просить зарахувати до страхового стажу.

Як встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки, у разі відсутності з 1 січня 2018 року необхідного страхового стажу, передбаченого для призначення пенсії по досягненню 60 років. Для цього при досягненні віку 63 роки необхідна наявність страхового стажу у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

Таким чином, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 право на призначення пенсії за віком набула 23.04.2023, тобто при досягненні нею віку 63 років.

Аналіз наведених вище норм законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, а також встановлені у справі обставини дають суду підстави для висновку, що рішення відповідача 1 є протиправним, оскільки воно не відповідає закону та прийняте з формальних підстав, без врахування істотних обставин у справі щодо факту трудової діяльності позивача та наявності документів, за якими вносилися відповідні записи до трудової книжки. Це рішення не може вважатися таким, що прийняте добросовісно, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач із заявою про призначення пенсії за віком до територіального управління ГУ ПФУ у Волинській області звернулася 05.06.2023, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку, то призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування слід проводити з 24.04.2023 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Таким чином, суд у цій справі дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.06.2023 №05 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком; зобов`язання ГУ ПФ України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24.04.2023.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з урахуванням зазначеного, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідача, який виніс протиправне рішення від 13.06.2023 №05, пропорційно до задоволеної частини вимог, слід стягнути судові витрати у сумі 715,73 грн, сплачені згідно з квитанцією від 23.06.2023 №9309-5408-0271-3817 (а.с.4).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13 червня 2023 року №05 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.12.1978 по 31.08.1981 та з 15.06.1995 по 31.03.1997 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24 квітня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати у розмірі 715,73 грн (сімсот п`ятнадцять гривень 73 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук