Справа № 160/18661/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.
за участю позивача ОСОБА_1
за участю представників: позивача - Козіна Н.В., відповідача Блохін О.С., третьої особи- ОСОБА_2
ОСОБА_3 як адвокат звернулася до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовлено.
У подальшому, подано заяву про забезпечення позову з вимогами зупинити дію наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 року №458 о/с «По особовому складу» в частині переведення для подальшого продовження служби до ГУ Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Вказана заява обґрунтована тим, що спірний наказ відповідача є протиправним та прийнятий з порушенням Закону України «Про Національну поліцію».
На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову в даномy випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осiб, а саме сімї заявника, оскільки на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та вагітна дружина, він не може залишити сім`ю, умови облаштування на новому місці також відсутні.
Вважає, що обраний спосiб забезпечення адмiнiстративного позову відповiдає його предмету та, водночас, вжиття таких заходiв не зумовлює фактичного рiшення по cyтi спору, а спрямоване лише на збереження iснуючого становища до перегляду справи апеляційним адміністративним судом по суті позовних вимог.
В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви про забезпечення позову підтриманні.
Відповідач та представник третьої особи заперечили проти задоволення відповідної заяви.
Суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскільки відповідно до наказу від 14.07.2023 №458 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 №463 о/с) відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію старшого сержанта поліції ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькі області з 17 липня 2023, звільнивши його з посади поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції на підставі доповідної записки від 14 липня 2023 року №20/2821 та лист ГУНП в Донецькій області від 12 липня 2023 року №1743/01/12-2023.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на підставі подання від 17.07.2023 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області.
Таким чином, наказ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 року №458 о/с «По особовому складу» в частині переведення для подальшого продовження служби до ГУ Національної поліції в Донецькій області виконано, тим самим він вичерпав свою дію, зупинення спірного наказу не призведе до будь-яких результатів щей тому, що з 17 липня 2023 року заявника призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області де він працює по теперішній час.
Отже, в заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до апеляційного перегляду рішення в адміністративній справі, тому підстави для задоволення даної заяви про забезпечення позову - відсутні.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Сама незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Крім того, заявником не наведено конкретних обставин, які, на його переконання, могли б свідчити про неможливість поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся, без вжиття судом заходів забезпечення позову.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно мають певний вплив на права та інтереси особи щодо якої вони прийняті/вчинені.
Водночас, такі обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у складі колегії суддів, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров