Справа № 260/10833/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/10833/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , якою просить: 1) визнати протиправною дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в частині застосування випереджаючої методики визначеної ч. 5 ст. 4 Закону № 1282 та абз. 9-11 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 при здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі за №260/7803/21; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити донарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі за № 260/7803/21 з базовим місяцем 2008 року.

У відповідності до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року в адміністративній справі № 260/7803/21, яке набрало законної сили 04 квітня 2023 року, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року та компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01 січня 2013 по день фактичної виплати індексації.

Приймаючи судове рішення у справі № 260/7803/21, суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Отож, з`ясувавши, що відповідач не виплачував у повному розмірі позивачу індексацію грошового забезпечення у період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року, суд констатував протиправні дії відповідача щодо нарахувати та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за цей період. При цьому суд встановив, що базовим місяцем при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період є січень 2008 року.

Отже, у межах справи № 260/7803/21 вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Повертаючись до обставин цієї справи необхідно зазначити, що предметом позову є вимоги позивача про протиправність дій позивача в частині застосування випереджаючої методики визначеної ч. 5 ст. 4 Закону № 1282 та абз. 9-11 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 при здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі за №260/7803/21.

Позивач у позовній заяві зазначає, що суть позову полягає в тому, що позивач не згідний з рішенням в/ч НОМЕР_2 НГУ в частині застосування випереджаючої методики при здійснені виконання судового рішення у адміністративній справі № 260/7803/21.

Отож, зміст позовних вимог, заявлених у справі № 260/7803/21, цілком охоплює заявлені позивачем у цій справі вимоги про виплату індексації грошового забезпечення з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, на переконання суду, позивач звернувся до суду з приводу неналежного виконання судового рішення в адміністративній справі № 260/7803/21.

Згідно з статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказане право кореспондується з положеннями КАС України та має на меті забезпечити ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2,3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

В той же час, предметом розгляду у даній справі є протиправність дій в частині застосування випереджаючої методики визначеної ч. 5 ст. 4 Закону № 1282 та абз. 9-11 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 при здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі за №260/7803/21.

Однак, позивач оскаржив такі дії шляхом подання адміністративного позову, а не заяви в порядку статті 383 КАС України.

При цьому суд зазначає, що норми статті 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів апелянта шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суд зазначає, що з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.

Таким чином, оскільки в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в рамках адміністративної справи у справі № 260/7803/21 із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Враховуючи викладене та оскільки позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1статті 170 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248, 256, 382, 383, 294 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль