Справа № 460/16824/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2023 року м. Рівне №460/16824/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Вознюк В.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник Вороновська М.А.,

третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 2770/К від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу середньомісячну заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що зазнала протиправного втручання в її право на працю, через примушування до щеплення, яке проводиться в порушення закону, через що була позбавлена можливості заробляти собі на життя власною працею, а також була піддана дискримінації за ознакою стану здоров`я, тому її порушені права підлягають захисту та відновленню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року по справі № 460/16824/21 вирішено позов ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 08 листопада 2021 року № 2770/К «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнути з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року в сумі 37695,35 грн (без вирахування податків, зборів, обов`язкових платежів).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишено без задоволення. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року у справі №460/16824/22 залишити без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2023 року вирішено касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 460/16824/21 скасовано. Справу № 460/16824/21 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Рівненського окружного адміністративного суду з питань необхідності дослідження таких обставин, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24.10.2023.

19 жовтня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач проти позову заперечує та вказує, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до норм чинного законодавства, так як позивач не надала документів, які підтверджували проходження повного курсу вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, або докази того, що вона має стан здоров`я, який є перешкодою для проведення щеплення. Зазначив, що відсторонення від роботи за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Зазначає, що посадові обов`язки позивача безпосередньо пов`язані з великою кількістю соціальних контантактів та виключають можливість встановлення форми організації праці (дистанційна/надомна), тому було нагально необхідним відсторонення позивача від роботи та таке відсторонення сприяло досягненню легітимної мети, так як інтереси суспільства переважають над інтересом однієї особи, а відповідач згідно законодавчих приписів реалізував свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників суспільства. З наведених підстав просить у позові відмовити.

23 жовтня 2023 року позивачем подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що в Україні відсутній закон, яким би встановлювалась обов`язковість щеплення від SARS-CoV-2, що підтверджено, зокрема, у частині першій статті Закону № 1645-ІІІ. Також, ОСОБА_1 зазначила, що на момент відсторонення кожен працівник у відділі мав своє робоче місце (займав окремий кабінет) та звернула увагу на можливість отримання документів громадянами без контакту з працівниками відділу у зв`язку зі створенням застосунків Дія, послуги «єМалятко» тощо. Просить прийняти правомірне та справедливе рішення по суті спору.

23 жовтня 2023 року від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, за змістом яких відповідач, відсторонив позивача від роботи, у зв`язку з тим, що такий не надав підтвердження проведення курсу вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання, Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) було реалізовано свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників суспільств та забезпечено дотримання оптимального балансу між реалізацією права людини на працю та інтересами інших людей, оскільки специфіка обов`язків, покладених на працівників відділів державної реєстрації актів цивільного стану полягають у безпосередньому контакті з учасниками суспільства та виключають можливість дистанційної форми роботи.

Судове засідання призначене на 24.10.2023 не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Нор У.М.

Ухвалою суду від 01.11.2023 судове засідання відкладено на 14.11.2023.

14.11.2023 судове засідання відкладено на 29.11.2023.

27 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» відповідач подав заперечення на пояснення позивача в яких зазначив характер функціональних обов`язків позивача, що в свою чергу унеможливлювало організацію для ОСОБА_1 дистанційної або надомної роботи та обумовлюють службову необхідність у контактуванні з іншими працівниками та громадянами. Просить у задоволення позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

29.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву на 13.12.2023.

13.12.2023 судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала на державній службі та займала посаду провідного спеціаліста Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 08 листопада 2021 року №2770/к, винесеним на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження професій, виробництв, організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року №1306/36928, доручення Державного секретаря Міністерства юстиції України №560/1.3/48-21 від 28 жовтня 2021 року, статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», позивача відсторонено від роботи з 09 листопада 2021 року на строк до усунення причин, що зумовили відсторонення. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 09 листопада 2021 року.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2022 року № 380 зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928, до завершення воєнного стану в Україні.

У зв`язку з цим наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28 лютого 2022 року № 471-к зупинено з 28 лютого 2022 року дію наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 08 листопада 2021 року № 2770/к "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ". Пунктом 2 цього наказу наказано приступити ОСОБА_1 , провідному спеціалісту Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до роботи з 01 березня 2022 року до завершення воєнного стану в Україні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

За змістом статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

Спірним питанням у цій справі є правомірність відсторонення позивача від роботи з підстав відсутності підтвердження проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19.

Верховний Суд в постанові від 14 вересня 2023 року, направляючи справ на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, врахував, що Велика Палата Верховного Суду за подібних обставин справи, суті спору і правового регулювання у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 висловила правовий висновок, який підлягає врахуванню у цьому адміністративному провадженні та полягає у наступному.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21, досліджуючи питання відсторонення від роботи працівника, який не пройшов обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 на підставі закону, дійшла висновку про те, що обов`язки роботодавців щодо забезпечення епідеміологічного благополуччя населення визначені не тільки Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 передбачено, що відсторонення працівників в межах відповідних заходів боротьби з пандемією COVID-19 керівник підприємства, установи, організації проводить відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» і частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу».

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими, зрозумілими та за дотримання визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника.

Водночас у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що нагальна необхідність вжиття державою у 2021 році заходів для захисту здоров`я населення (зокрема, для попередження поширення коронавірусу SARS-CoV-2, мінімізації ризиків ускладнень і смертності у хворих на COVID-19) не викликає сумнівів. Проте слід з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення позивачки від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 зауважила, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясувати наявність наведених вище та інших факторів.

У справі, що переглядається, встановлено, що позивач займала посаду провідного спеціаліста Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

На виконання наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано доручення від 12 жовтня 2021 року № 66 щодо забезпечення вакцинації працівників Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 04 листопада 2021 року № 10-08/21/2608 запропоновано працівникам надати документ, що підтверджує здійснення ним обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 або медичний висновок про протипоказання до вакцинації, однак ОСОБА_1 відмовилася це зробити, надавши письмове підтвердження такої відмови 05 листопада 2021 року.

Повторно, листом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 08 листопада 2021 року № 10.4-08/21/2400 запропоновано ОСОБА_1 вчинити вищезазначені дії, однак ОСОБА_1 повторно відмовилася.

Враховуючи зазначене, роботодавець повідомив ОСОБА_1 про необхідність щеплення від COVID-19, а також наслідки відмови від проходження вакцинації. Позивач фактично не погодився на щеплення від COVID-19, у зв`язку із чим роботодавцем було прийнято рішення про відсторонення позивача від виконання ним посадових обов`язків до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.

Відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста від 27 квітня 2021 року, встановлено, що посада, яку займала ОСОБА_1 відноситься до самостійного структурного підрозділу - Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Судом встановлено, що Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) діє на підставі Положення про Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 27 квітня 2021 року № 916/к.

Відповідно до Положення основним завданнями вказаного відділу є: забезпечення проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до вимог законодавства; забезпечення у межах визначеної компетенції реалізації громадянами особистих немайнових і майнових прав; збереження архівного фонду органів державної реєстрації актів цивільного стану; ведення з дотриманням вимог законодавства Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр); видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

До основних обов`язків провідного спеціаліста Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яку займала позивач, було віднесено: проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження, надання комплексної послуги «єМалятко», розірвання шлюбу відповідно до вимог чинного законодавства, та видача відповідних свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану; внесення змін в актові записи цивільного стану про народження в зв`язку з позбавленням, поновленням батьківства, визнання батьківства та усиновленням; видача повторно свідоцтв про державну реєстрацію народження та розірвання шлюбу, а в разі неможливості їх видачі - довідкові витяги з Реєстру у порядку, передбаченому чинним законодавством України; подання повідомлень у військовий комісаріат про внесення змін в зв`язку з державною реєстрацією розірвання шлюбу, зміну імені військовозобов`язаних та призовників.

Згідно з нормами глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 державна реєстрація акту цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Актовий запис цивільного стану складається у присутності заявника, крім випадків, передбачених цими Правилами, та друкується на паперових носіях у двох примірниках, кожний з яких нумерується одним і тим самим номером.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану ознайомлює заявника з даними, унесеними до актового запису цивільного стану, що засвідчується його підписом у відповідній графі паперового носія актового запису, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Після цього актовий запис засвідчується підписами керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану та посадової особи, яка провела державну реєстрацію акту цивільного стану, і скріплюється печаткою.

На підставі складеного актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього органом державної реєстрації актів цивільного стану, яким проведено державну реєстрацію акту цивільного стану, видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. Свідоцтво підписується керівником органу, що його видав, та засвідчується печаткою такого органу.

Відповідно до частини 9 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого з пред`явленням для посвідчення їх особи і віку паспортів громадянина України або паспортних документів іноземця чи документа, що посвідчує особу без громадянства.

Пунктами 1.1 та 1.2 розділу І Порядку ведення обліку і звітності про використання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також їх зберігання, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2012 року № 1578/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 листопада 2012 року за № 1845/22157 (далі - Порядок), визначено, що свідоцтва, які видаються про факт державної реєстрації актів цивільного стану, мають бути виготовлені за зразками та їх описами, затвердженими відповідною постановою Кабінету Міністрів України, а використання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (далі - бланки свідоцтв) інших зразків не допускається.

Окрім того, відповідно до пункту 2.9 Порядку, для проведення державної реєстрації актів цивільного стану та повторної видачі свідоцтв керівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану видає працівникам бланки свідоцтв у розмірі одноденної потреби, про що здійснюється відповідний запис у книзі обліку бланків свідоцтв, які видаються працівникам відділу керівником чи посадовою особою, відповідальною за зберігання бланків свідоцтв в окремому приміщенні відділу. Не використані протягом робочого дня та повернуті керівнику бланки свідоцтв також обліковуються у зазначеній книзі.

Розділом IV Порядку передбачено порядок обліку бланків свідоцтв. Так, для обліку бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану у відповідному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ведуться зокрема, книга обліку бланків свідоцтв про народження, смерть, книга обліку бланків свідоцтв про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, які заповнюються в частині витрачання щоразу після використання відповідного бланку свідоцтва посадовою особою, яка його використала.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», керівникам структурних підрозділів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було доручено у період з 11 січня 2021 року по 22 січня 2021 року організувати у ввірених структурних підрозділах дистанційний режим роботи, крім працівників, для яких неможливо встановити режим дистанційної (надомної) роботи у зв`язку з характером виконуваних завдань, та працівників, які забезпечують надання адміністративних послуг.

Порядок та умови виконання державним службовцем завдань поза межами адміністративної будівлі державного органу передбачено пунктом 9 розділу ІІІ Типових правил внутрішнього службового розпорядку, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03 березня 2016 року № 50, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 березня 2016 року за № 457/28587 (зі змінами).

Даним пунктом, зокрема, визначено що виконання завдань поза межами адміністративної будівлі державного органу може здійснюватися за ініціативою державного службовця і згодою його безпосереднього керівника, якщо їх якісне, ефективне та результативне виконання не потребує використання інформації з обмеженим доступом, доступу до комп`ютерного, телекомунікаційного та/або програмного забезпечення, яке функціонує лише в межах приміщення державного органу, обов`язкового перебування в приміщенні державного органу.

Судом встановлено, що під час виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 потребувала використання інформації з обмеженим доступом (в тому числі конфіденційної) та доступу до комп`ютерного, телекомунікаційного та відповідного програмного забезпечення для забезпечення доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а під час здійснення повноважень повинна перебувати в приміщенні державного органу, оскільки потребує залучення інших працівників державного органу, проведення консультацій, в тому числі для складення актовових записів цивільного стану у присутності заявника, ознайомлення громадян з даними, внесеними до актового запису цивільного стану, видання свідоцтв про державну реєстрацію акту цивільного стану, засвідчення актових записів та свідоцтв підписами керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану, скріплення актових записів та свідоцтв печаткою органу державної реєстрації актів цивільного стану, отримання від керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану бланків свідоцтв, ведення книги обліку бланків, які заповнюються щоразу після використання відповідного бланку, здійснення прийому громадян та інших обов`язків в межах передбачених законодавством тощо.

Розділі 5 посадової інструкції позивача від 27 квітня 2021 року передбачено зовнішню комунікацію провідного спеціаліста до якої належить комунікація з структурними підрозділами Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцевими органами виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також підприємства, установи, організації незалежно від форми власності з питань, що належать до його компетенції, у тому числі територіальний орган Національної поліції України, територіальний орган Державної міграційної служби, орган ведення Державного реєстру виборців, заклади охорони здоров`я, де приймають пологи, центр надання адміністративних послуг.

Враховуючи характер виконуваних обов`язків провідного спеціаліста Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), які пов`язані з об`єктивною необхідністю контактувати з іншими працівниками державного органу, безпосереднім керівництвом, громадянами, представниками юридичних осіб, підприємств, установ, організацій, в тому числі правоохоронних органів, закладів охорони здоров`я, де приймають пологи, центру надання адміністративних послуг, здійсненням роботи у закритому приміщенні, позивач підлягав обов`язковому профілактичному щепленню проти COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Після попередження про необхідність проходження щеплення позивач ухилився від проходження вакцинації, відповідних документів щодо протипоказань від такого щеплення роботодавцю не надав, у зв`язку із чим відповідач (роботодавець) обґрунтовано з дотриманням приписів чинного законодавства відсторонив його від роботи з 09 листопада 2022 року до усунення причин, що спричинили відсторонення.

Виходячи зі змісту вказаних норм законодавства, а також характеру виконуваної позивачем роботи, що обумовлює службову необхідність у контактуванні з іншими працівниками відділу державної реєстрації актів цивільного стану, громадянами, що підвищувало ризик інфікування коронавірусом та/або сприяння його подальшому поширенню, відповідачем правомірно було ухвалено рішення про відсторонення позивача від роботи. Питання щодо організації дистанційної або надомної роботи для позивача відповідач не вирішував, маючи необхідність у його безпосередній присутності на робочому місці у робочий час, враховуючи характер його посадових обов`язків.

Такий висновок узгоджуються з висновком Верховного Суду від 08 листопада 2023 року по справі № 761/3582/22.

Необхідно зазначити, що право позивача на працю було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач ухилився від обов`язкового щеплення.

У спорі, що розглядається, індивідуальне право (інтерес) відмовитись від щеплення при збереженні обсягу права на працю протиставляється загальному праву (інтересу) інших працівників, клієнтів банку (членів суспільства), які провели щеплення з метою загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантується статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

З огляду на викладене, суд вважає, що за встановлених у справі обставин роботодавець правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Враховуючи, що за позивачем на період відсторонення зберігалося робоче місце, трудовий договір не припинений, з 01 березня 2022 року його допущено до роботи, суд не встановив порушення права позивача на працю, гарантованого статтею 43 Конституції України.

Оскільки заявлені позивачем підстави для скасування наказу про відсторонення від роботи не знайшли свого підтвердження, тому відсутні і правові підстави для задоволення вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22), суд погоджується із доводами відповідача про те, що відсторонення позивача відбулося правомірно, у порядку, передбаченому законом, оскільки характер виконуваної позивачем роботи передбачає соціальні контакти на робочому місці у обмеженому просторі, а тому відсутність вакцинації у позивача проти COVID-19 підвищувала ризик захворюваності оточуючих небезпечною для життя і здоров`я хворобою.

Об`єктивно оцінюючи загрозу, яку потенційно може нести невакцинований працівник, суд дійшов висновку, що таке індивідуальне обмеження як тимчасове відсторонення невакцинованого працівника відповідає загальновизнаному пріоритету захисту здоров`я суспільства від серйозних загроз, пов`язаних із поширенням на території України хвороби COVID-19.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) (пл. Шашкевича, 1,м. Львів,Львівська обл., Львівський р-н,79000, ЄДРПОУ/РНОКПП 43317547)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

Повний текст рішення складений 15 грудня 2023 року

Суддя У.М. Нор