Справа № 480/9122/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2023 року Суми Справа № 480/9122/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позиції сторін. Заяви учасників, процесуальні дії у справі.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протипранвими дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії (за рахунок зменшення відсотка грошового забезпечення за вислугу років з 79% до 70%, який повинен враховуватися при виплаті пенсії та обмеження максимального розміру пенсії 10-ма розмірами прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) при проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (з врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 01.12.2019 у розмірі 79% суми грошового забезпечення у редакції ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, чинної станом на дату призначення пенсії, а саме 03.09.2003, без обмеження максимального розміру.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 та протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 79% до 70%, а також обмежено виплату пенсії 10 прожитковими мінімумами, наслідком чого стало неправильне визначення розміру пенсії позивачу.
Судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, про що 30.08.2023 було постановлено відповідну ухвалу.
Відповідач про відкриття провадження повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Позивачу у 2003 році була призначена пенсія за Законом № 2262-ХІІ у розмірі 79% сум грошового забезпечення за 28 років вислуги, що підтверджується витягом із протоколу (а.с. 21).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/12157/21 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 з розрахунку 70% сум грошового забезпечення та обмежив виплату пенсії максимальним розміром, що підтверджується протоколами відповідача про перерахунки пенсії з 01.12.2019, 01.07.2020, 01.12.2020, 01.03.2022 та 01.03.2023 (а.с.34-37, 40).

Відповідач 09.08.2023, листом за № 1800-0202-8/35104, повідомив позивача, що підстави для перерахунку пенсії позивача у розмірі 79% грошового забезпечення відсутні, а пенсія виплачується позивачу у максимальному розмірі (а.с.17-20)

На переконання позивача, відповідач протиправно перерахував пенсію позивачу з 01.04.2019, виходячи з 70 % сум грошового забезпечення, а не з 79% таких сум та протиправно обмежив її виплату максимальним розміром.

Висновки суду. Мотиви відповідних висновків.

Основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач при перерахунку раніше призначеної пенсії, зменшуючи відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого перераховується пенсія та обмежуючи виплату максимальним розміром. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв неправомірно.

Щодо зниження відсотків з 79% до 70% .

На час призначення пенсії позивачу (2003 рік) норма ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Як вже зазначалось, пенсія позивачу призначена з розрахунку 79% сум грошового забезпечення. Даний факт підтверджується розраххунком пенсії та відповідачем не спростовується.

Так, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80". У той же час згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж закону обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

У подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, якими цифри "80" (відсотків) замінено цифрами "70".

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.12.2019) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що дана норма Закону стосується виключно призначення пенсії за вислугу років, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормою, яка регулює перерахунок вже призначеної пенсії є саме ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ.

Суд звертає увагу, що норма ст. 63 Закону № 2262-ХІІ не містить жодних положень щодо відсоткового обмеження пенсії при здійсненні її перерахунку.

Враховуючи той факт, що відповідач при здійсненні перерахунку позивачу вже призначеної пенсії керувався нормою закону, яка регулює порядок призначення пенсії, суд вважає, що відповідач діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд враховує, що ст. 58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших правових актів, відповідного до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Імперативність даної норми в контексті спірних відносин полягає в тому, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 79%, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Щодо обмеження максимального розміру пенсій.

Як було встановлено судом, відповідач відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням 79% сум грошового забезпечення заперечив право позивача на отримання пенсії без обмежень її максимального розміру, з посиланням на ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Як зазначає відповідач у листі, оскільки розмір пенсії позивача після її перерахунку перевищив максимально встановлений розмір, суму виплату пенсії обмежено 10-ма прожитковими мінімумами, установленим для осіб, які втратили працездатність.

Обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.12.2019 (підсумок пенсії - 18343,71 грн, з урахуванням максимального розміру - 16380 грн), 01.07.2020 (підсумок пенсії - 18343,71 грн, з урахуванням максимального розміру - 17120 грн), 01.12.2020 (підсумок пенсії - 18343,71 грн, з урахуванням максимального розміру - 17690 грн), 01.03.2022 (підсумок пенсії - 20911,83 грн, з урахуванням максимального розміру - 19340 грн) та 01.03.2023 (підсумок пенсії - 22411,83 грн, з урахуванням максимального розміру - 20930 грн) підтверджується відповідними протоколами перерахунків пенсії.

Відповідно до норм Законів України ''Про Державний бюджет на 2019 рік'', ''Про Державний бюджет на 2020 рік'', ''Про Державний бюджет на 2022 рік'' та ''Про Державний бюджет на 2023 рік'', розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.12.2019 складає 1638 грн, з 01.07.2020 - 1712 грн, з 01.12.2020 - 1769 грн, з 01.01.2022 - 1934 грн, з 01.01.2023 - 2093 грн.

Отже, позивачу було обмежено пенсію максимальним розміром, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини вказаного Рішення, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Суд зазначає, що внесені вказаним законом зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Суд звертає увагу, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії, були передбачені двома нормативно-правовими актами: ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.11.2011 та ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Разом з тим, ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи є чинною та неконституційною не визнавалася.

Натомість, як вже зазначалось, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ була визнана такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.

Зміни до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які передбачали обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами та які визнані неконституційними, були внесені підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року.

Враховуючи те, що вказані положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, 20.12.2016 визнані неконституційними, застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, є протиправним, оскільки у разі неоднозначного трактування норми права підлягає застосуванню найбільш сприятливий для підхід для особи.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу з 01.12.2019 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення з обмеженням максимальним розміром не відповідають критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд на підставі норми ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.12.2019 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення з обмеженням максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з врахуванням 79% сум грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 14.12.2023

Суддя А.І. Сидорук