Справа № 520/24542/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року № 520/24542/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період 2022 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період 2022 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити дружині ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік військовослужбовця, що вважається безвісно відсутнім, ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період 2022 рік та щодо невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період 2022 рік.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який відповідно до сповіщення сім`ї №58 від 05 вересня 2022 року будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 16 серпня 2022 року вважається безвісно відсутнім, при виконанні бойового завдання щодо захисту Батьківщини, в районі населеного пункту Костянтинівка, Донецької області.

Позивач звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 17.05.2023 року, в якій просила здійснити ОСОБА_1 (дружині військовослужбовця) виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та здійснити виплату грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_2 , за весь місяць, у якому він визнаний безвісті відсутнім, а саме за серпень 2022 року.

Військова частина НОМЕР_1 листом №677/фос від 29.06.2023 року на звернення позивача повідомила, що виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється відповідно до коштів Міністерства оборони України на відповідний рік. Вказано, що грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань на 2022 рік військова частина виплатити не в змозі.

Позивач звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 11.07.2023 року, в якій просила здійснити ОСОБА_1 (дружині військовослужбовця) виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та здійснити виплату грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_2 , за весь місяць, у якому він визнаний безвісті відсутнім, а саме за серпень 2022 року.

Військова частина НОМЕР_1 листом №874/фос від 01.08.2023 року на звернення позивача повідомила, що відповідних заяв на виплату одноразових виплат грошового забезпечення за 2022 рік від позивача, як дружини безвісти зниклого військовослужбовця у період з вересня місяця 2022 року по 31 грудня 2022 року не надходили. Вказано, що грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань на 2022 рік, у 2023 році військова частина виплатити не в змозі.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 (далі по тексту Порядок №884) визначено механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Відповідно до п.4 Порядок №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Позивач звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із заявами, в яких просила здійснити ОСОБА_1 (дружині військовослужбовця) виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та здійснити виплату грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_2 , за весь місяць, у якому він визнаний безвісті відсутнім, а саме за серпень 2022 року.

Згідно з п.5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Отже, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

При цьому, у рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення мають бути зазначені підстави, вичерпний перелік яких визначено п.5 Порядку №884.

Так, Військовою частиною НОМЕР_1 на заяви позивача надано листи №677/фос від 29.06.2023 року та №874/фос від 01.08.2023 року, якими фактично відмовлено у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , що вважається безвісно відсутнім.

При цьому, зі змісту вищевказаних рішень не вбачається підстав для відмови у виплаті спірних коштів визначених п.5 Порядку №884.

Суд вважає відмови неправомірними, оскільки такі відмови здійснено не з підстав перебачених п.5 Порядку №884.

Щодо посилань відповідача на приписи Бюджетного кодексу України та відсутність у нього змоги щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік на підставі заяв позивача від 17.05.2023 та 11.07.2023, суд зазначає, що такі підстави не визначені п.5 Порядку №884 для відмови у задоволенні заяв позивача.

Таким чином, вказані відповідачем обставини не можуть ставить в провину позивачу та позбавляти її права на спірні виплати.

За таких обставин, відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті спірних коштів.

При цьому, бездіяльність, яку просить визнати протиправною позивач, виразилась у прийнятті вищевказних рішень, якими порушено права позивача.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 зазначені в листах від 29.06.2023 року та від 01.08.2023 року про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , що вважається безвісно відсутнім.

При цьому, відповідач під час розгляду заяв позивача не мав зауважень щодо форми та доданих документів до таких заяв, як і не заперечував прав позивача на отримання спірних виплат.

З огляду на встановлену протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, суд для ефективного захисту вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , що вважається безвісно відсутнім.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 зазначені в листах від 29.06.2023 року та від 01.08.2023 року про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , що вважається безвісно відсутнім.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2022 рік, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , що вважається безвісно відсутнім.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.