Справа № 629/5944/23
Суддя: ЦЕНДРА Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/5944/23
Провадження№2-а/629/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа: інспектор ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Кіктєв Денис Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕАТ №7781618 від 21.09.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт моїх неправомірних дій. Так, 13.09.2023 року об 19 год. 10 хв. він дійсно керував мопедом та мав при собі належні документи, в тому числі і посвідчення водія , але іншої категорії, Зазначає, що в його поведінці не було допущено неправомірних дій, тому що правовий режим воєнного стану корегує деякі моменти щодо строку тривалості документів. Так у постанові КМУ №184 від 03 березня 2022 року, зазначено, що особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України. Отже, застосування грошового стягнення у розмірі 3400 за порушення п.2.1 «а» ПДР , що є адміністративним правопорушенням, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, вважає, є недоречним і протиправним. Крім цього, зазначає, що постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП. Також, постанова була складена з проміжком часу у майже 10 днів, а не на місці зупинки транспортного засобу, в порушення вищевказаних норм. Більш того, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків 21.09.2023 року, не надано було можливості скористатися своїм правом на участь захисника в процесі складання постанови.

13 жовтня 2023 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу було надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про усунення недоліків позивачем подано заяву про усунення недоліків від 26 жовтня 2023 року.

30 жовтня 2023 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.11.2023 представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області, направив відзив, в якому просив залишити без задоволення адміністративний позов, посилаючись на те, що п.1 ч.1 постанови КМУ № 184 допускає до керування транспортними засобами особу за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився. Як зазначає сам позивач в позовній заяві, в нього нібито було посвідчення водія, але іншої категорії. Дане говорить про те, що якщо у позивача було посвідчення водія але іншої категорії, відповідно до постанови КМУ №184 в нього не було право керування мопедом з посвідченням водія іншої категорії, адже постанова КМУ №184, відповідно до частини 11 у період воєнного стану допускає лише тих осіб до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України, які мають посвідчення водія категорії В. Інших випадків, передбачених даної постановою не передбачено. А отже зазначення позивачем про те, що він мав право керувати мопедом навіть з посвідченням водія іншої категорії є помилковим. Необхідно також зазначити, що 13.09.2023 у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №012476 з приводу того, що позивач керував мопедом «Сабур» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) чим порушив п. 2.5 ПДР скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на даний протокол в графі під назвою «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав (ла)» зазначено, що позивач тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом не отримував, що суперечить в свою чергу доводам наведеним в позовній заяві, з приводу того, що нібито у позивача було посвідчення водія але іншої категорії. В цей день, тобто 13.09.2023 на позивача у зв`язку із відсутністю підтверджуючої інформації щодо наявності або відсутності посвідчення у водія, постанова про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП не складалась. Для того, що пересвідчитись у відсутності або наявності у позивача посвідчення водія, працівниками поліції, які складали на позивача протокол серії АДД № 012476 до сервісного центру МВС, що розташований в м. Лозова було здійснено запит з приводу наявності або відсутності у ОСОБА_1 посвідчення водія. При отриманні відповіді з сервісного центру було встановлено, що у позивача відсутнє посвідчення водія, та посвідчення він не отримував. За допомогою інформаційно-комунікаційної підсистеми «Інформаційний портал Національної поліції» працівниками поліції було також перевірено ОСОБА_2 на наявність або відсутність посвідчення водія. Відповідно до даної підсистеми «ІПНП» у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє. Враховуючи те, що працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області також було виявлено факт з підтверджуючими доказами того, що ОСОБА_1 13.09.2023 керував транспортним засобом без посвідчення водія, останніми в присутності ОСОБА_3 21.09.2023 було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується рапортом Інспектора ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кіктєва Д.С. А отже твердження позивача про те, що він мав посвідчення водія іншої категорії не підтверджено жодними доказами навіть і самим позивачем, адже останній до позовної заяви копію будь-якого посвідчення водія на своє ім`я не долучає. Щодо зазначення позивачем про те, що постанова була складена не за місцем зупинки транспортного засобу, необхідно зазначити наступне. Відповідно до пунктів 1,2 Розділу ІІІ Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачена частинами першою, другою і четвертою статті 126, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Тобто самого словосполучення, яке вказує у позовній заяві позивач «за місцем зупинки транспортного засобу» в даній інструкції, на яку також посилається позивач в позовній заяві взагалі не має. Поліцейськими постанова про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП була винесена та справа була розглянута по вул.Ізюмська в м.Лозова Харківської області, що є вулицею на якій проживає позивач.

28.11.2023 до суду від представника відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області надійшло клопотання про доручення доказів, в якому зазначено, що ГУНП в Харківській області 09.11.2023 разом із відзивом на позовну заяву було подано заяву про неможливість долучення до матеріалів справи постанови про вчинення адміністративного правопорушення, у зв?язку із тим, що Лозівським РВП ГУНП в Харківській області в порядку статті 308 КУпАП постанову серії ЕАТ № 7781618 від 21.09.2023 було направлено до МРВ ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова ГТУЮ у Харківській області. Після отримання даної постанови просили долучити її до матеріалів справи.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлене наступне.

21 вересня 2023 року інспектором Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Кіктєвим Д.С. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7781618 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 3140 Закону України «Про національну поліцію» , поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху,

правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і четверта статті 126).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пункт 2.1. а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У Постанові ВС від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, Суд зазначив, що він неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.[13]

Крім того, згідно пункту 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII(далі - Закон № 580-VII) поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою - поліцейським справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання тощо.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови.

Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Наведена вище правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №487/2179/17.

Крім того, як вбачається з постанови, наданої представником відповідача, позивача під час розгляду справи було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в графі «8» постанови, де зазначено, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП роз`яснено.

Також, згідно п.1 ст.1 Постанови КМУ №184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» відповідно до статей 12-1, 20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24 лютого 2022 р.№ 64 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України постановляє установити, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану, особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Позивачем не надано доказів, що він має посвідчення водія, крім того, працівниками поліції було здійснено запит про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія, згідно якого ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

Згідно постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що не мав посвідчення водія відповідної категорії, незареєстрований транспортний засіб та керував без шолому безпеки. З позовної заяви вбачається, що позивач підтверджує, що він керував транспортним засобом та мав належні документи, в тому числі і посвідчення водія, але іншої категорії. Однак позивач не надав до суду як доказ посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, безпідставними є посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», оскільки п.1 постанови стосується терміну дії посвідчення водія України, виданого вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився у період дії воєнного стану, однак докази, що відповідач має посвідчення водія відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що поліцейський Лозівського РВП ГУНП а Харківській області, як посадова особа, що наділена відповідними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення ОСОБА_1 ПДР, зробив вірний висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що постанова від 21.09.2023 серії ЕАТ №7781618 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих поліцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222,247,251,258,268,276,280,283,287,288 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа: інспектор ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Кіктєв Денис Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову від 21.09.2023 серії ЕАТ №7781618 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 2 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5.

Третя особа: інспектор ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Кіктєв Денис Сергійович, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.7.

Суддя Наталія ЦЕНДРА