Справа № 560/17040/23
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертної комісії Хмельницької обласної ради акт серії 12 ААГ №127631 під 20.03.2023 про присвоєння ОСОБА_1 другої групи інвалідності.

2. Зобов`язати Комунальний заклад охорони здоров`я Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертної комісії Хмельницької обласної ради постановити нове рішення, яким встановити першу "Б" групу інвалідності з стороннім доглядом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що був визнаний особою з інвалідністю І групи. Після проходження переогляду відповідач протиправно встановив позивачу ІІ групу інвалідності. Вважає таке рішення не правомірним та таким яке грубо порушує його права, оскільки поліпшення стану здоров`я не відбулося, як потребував так і потребує стороннього догляду, тому вважає дії Комунального закладу охорони здоров`я Хмельницького обласного центру експертиз неправомірними. Просить позов задовольнити.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що розглядаючи питання про встановлення групи інвалідності позивачу, відповідачем не порушено порядку розгляду цього питання, а тому оскаржуване рішення від 20.03.2023 відповідає положенням Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, тобто прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак підстав для його скасування немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 22.09.2022 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0052293 від 14.01.2020 встановлена І група інвалідності, визначена ступінь втрати працездатності - 100%, потребує стороннього догляду, дата переогляду - січень 2023.

23.01.2023 на адресу Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" надійшла документація для проведення медико-соціальної експертизи гр. ОСОБА_1 : направлення на МСЕК від 04.01.2023 з планом медичної реабілітації; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.09.2022; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7683 від 13.09.2022; ультразвукове дослідження коліна від 12.12.2022; копія військового квитка серії НОМЕР_1 від 27.05.1998; копія довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0052293 від 14.01.2020.

За результатами очного огляду гр. ОСОБА_1 , вивчення наданої документації та матеріалів медико-експертної справи, опитування хворого, 20.03.2023 члени комісії одностайно прийняли рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", згідно якого гр. ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю II групи на строк 1 рік (до 01.04.2024), причина інвалідності: трудове каліцтво з ураженням опорно-рухового апарату. Також, гр. ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 70% до 01.04.2024.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, 24.02.2023 позивач звернувся на урядову "Гарячу лінію" в Департамент медичних послуг Міністерства охорони здоров`я України.

За результатом розгляду скарги позивача, 30.03.2023 Департамент охорони здоров`я обласної військової адміністрації надало позивачу відповідь №32-Г/174, №32/Г/182, в якій повідомлено, що у разі не згоди позивача з рішенням Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", згідно якого гр. ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю II групи на строк 1 рік (до 01.04.2024), він має право оскаржити його шляхом стаціонарного обстеження в ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності" м. Дніпро, або до вищого органу влади або безпосередньо до суду, у разі згоди - звернутися до Хмельницької обласної МСЕК для отримання путівки.

Згідно Акту №369 огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.04.2023 та Висновку (рішення) №56-22/13/416 від 26.04.2023 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України", Центральна МСЕК МОЗ України розглянувши медико-експертну справу ОСОБА_1 , 1979 р.н., з питання незгоди з рішенням обласної МСЕК, вважає, що рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вважаючи порушеним його право, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Основами законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 №2801-XII, Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, іншими нормативно-правовими актами.

Розділом IX "Медична експертиза" Основ законодавства України про охорону здоров`я передбачено в якості одного з виду медичної експертизи, поряд з такими видами медичної експертизи, як: судово-медична патологоанатомічні розтини, військово-лікарська експертиза тощо, такий окремий вил медичної експертизи, як експертиза стійкого розладу функцій організму (медико-соціальна експертиза).

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 (далі - Положення №1317).

Пунктом 3 Положення №1317, встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно частини 2 статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", пунктів 17 - 20 Положення №1317, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 Положення №1317 визначено, що підставою для встановлення І групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До І групи належать особи з найважчим станом здоров`я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Критеріями встановлення І групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи у значному III ступені: нездатність до самообслуговування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до пересування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до орієнтації (дезорієнтація); нездатність до спілкування; нездатність контролювати свою поведінку; значні обмеження здатності до навчання; нездатність до окремих видів трудової діяльності.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи: обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома; обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб; обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

З матеріалів справи встановлено, що комісія провела засідання у повному складі і колегіально прийняла рішення.

Згідно з актом №1699 огляду медико-соціальною експертною комісією від 20.03.2023 та записом №1699/23 протоколу №42 засідання МСЕК за 20.03.2023 в журналі протоколів засідань Хмельницької обласної МСЕК, суд встановив, що відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень внесені до акту огляду засідання комісії, що підписаний головою комісії та її членами і засвідчений печаткою.

Суд зазначає, що чинними законодавством визначено можливість оскарження рішення медико-соціальної експертної комісії та проведення переогляду особи медико-соціальною комісією вищого рівня та прийняття нею остаточного рішення.

Пунктами 23, 24 Положення №1317 визначено, що у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із скаргою на Урядову "гарячу лінію" 24.03.2023 №ГР-15399994, щодо незгоди із рішенням Хмельницької обласної МСЕК стосовно встановлення йому інвалідності.

На виконання вимог листа МОЗ України вих. № 25-04/Г-3309/2966-зв від 27.03.2023, медико-експертну справу ОСОБА_1 було направлено на адресу ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України".

Згідно Акту №369 огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.04.2023 року та Висновку (рішення) №56-22/13/416 від 26.04.2023 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України", Центральна МСЕК МОЗ України, розглянувши медико-експертну справу ОСОБА_1 , 1979 р.н., з питання незгоди з рішенням обласної МСЕК, вважає, що рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії прийняте у відповідності до вимог пункту 27 Положення №1317, наказу МОЗ України від 05.09.2011 №561, наказу МОЗ України від 05.06.2012 №420.

Висновок (рішення) №56-22/13/416 від 26.04.2023 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України" був направлений на адресу ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Обов`язковою умовою визнання протиправним рішення є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо: по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції і по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Як встановлено вище, оскаржуване в цій справі рішення Комунального закладу охорони здоров`я Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертної комісії Хмельницької обласної ради акт серії 12 ААГ №127631 під 20.03.2023 про присвоєння ОСОБА_1 другої групи інвалідності переглядалося за скаргою ОСОБА_1 та за результатом якої згідно Акту № 369 огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.04.2023 та Висновку (рішення) №56-22/13/416 від 26.04.2023 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України", Центральна МСЕК МОЗ України розглянувши медико-експертну справу ОСОБА_1 , 1979 р.н., з питання незгоди з рішенням обласної МСЕК, вважає, що рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства (п. 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, наказу МОЗ України від 05.09.2011 №561, наказу МОЗ України від 05.06.2012 №420).

В подальшому відповідно пункту 24 Положення №1317 Рішення центральної МСЕК МОЗ України повинне бути оскаржене до МОЗ, яке за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Суд встановив, що Висновок (рішення) №56-22/13/416 від 26.04.2023 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України" є діючий, не скасований, оскільки ОСОБА_1 його не оскаржив у порядку, визначеному пункту 24 Положення №1317 .

Водночас, суд зазначає, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи, причини інвалідності є дискреційними повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, в той час як адміністративний суд, відповідно до положень КАС України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.09.2019 у справі № 215/3246/17 та від 09.12.2019 у справі № 160/9746/18.

Завданням суду, при вирішенні цього спору, є перевірка дотримання медико- соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що розглядаючи питання про встановлення групи інвалідності позивачу, відповідачем не порушено порядку розгляду цього питання, а тому оскаржуване рішення відповідає положенням Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положенню про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 грудня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Комунальний заклад охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Пілотська, буд 1, к. 2, м.Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 23562203)

Головуючий суддя В.В. Матущак