Справа № 240/26989/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/26989/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Т.О.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2023 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нерозгляду заяв від 11 квітня 2023 року та 04 липня 2023 року та зобов`язання їх розглянути;

- визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2019 року, тобто до дня фактичної виплати належних грошових доходів (пенсії та компенсаційних виплат).

Ухвалою від 18 вересня 2023 Житомирський окружний адміністративний суду відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 01 січня 2016 року по день фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року по справі №240/3120/19 (травень 2021 року) та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Судове рішення мотивоване тим, що законність та протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 01 січня 2016 року по день фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року по справі №240/3120/19 (травень 2021 року) була предметом спору у адміністративній справі №240/16959/21. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав застосування пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій) та відмовив у відкритті провадження у справі з огляду на те, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 18.09.2023 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що в якості підстав позову у справі №240/16959/21 року були покладені інші доводи, а підстави даного спору є іншими, що на переконання позивача унеможливлює відмову у відкритті провадження у справі за правилами п.2ч.1ст.170КАС України з підстав тотожності даних справ, а тому вважає, що ухвала суду першої інстанції від 18.09.2023 постановлена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, просить суд скасувати дану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.1 ст.160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 2 ч. 1 ст.170 КАС України, передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є наявність судового рішення, що набрало законної сили у тотожному позові (між тими же сторонами, про той же предмет і з тих же підстав).

Таким спором відповідно до наведеної норми визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю тотожні за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду і є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.

Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Як встановлено апеляційним судом, у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (ГУ ПФУ у Житомирській області) в межах розгляду справи №240/16959/21 в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо несвоєчасного розгляду та надання відповіді на заяву від 11.06.2021;

- визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» при виплаті заборгованості по пенсії за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2019 року в травні 2021 року в розмірі 36771,91 грн;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 36711,91 грн за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2019 року, яка була виплачена в травні 2021 року та компенсацію сум індексації до дня виплати компенсації передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 року №-159;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили 06 квітня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, - скасовано.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 01.01.2016 року по день фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 240/3120/19 (травень 2021 року).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2016 по день фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 240/3120/19 (травень 2021 року) відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ.

В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року залишено без змін.

При цьому, суд вказав, що належні позивачу з 01.01.2016 кошти у розмірі 36711,91 грн. на виконання рішення суду виплачені лише у травні 2021 року, а тому позивач має право на компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.01.2016 року по день фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 240/3120/19 (травень 2021 року).

Тобто, предметом спору у справі №240/16959/21 було визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії пенсійним органом щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Підставою звернення позивача до суду як у справі №240/16959/21 так і у справі №240/26989/23 слугувало те, що відповідачем не виплачена ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.01.2016.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спір щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.01.2016.був предметом розгляду в адміністративній справі №240/16959/21, рішення у якій набрало законної сили. Обставини, на які позивач посилається у справі №240/26989/23, встановлені судом в адміністративній справі №240/16959/21, доводам, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, також надано оцінку судом у справі №240/16959/21. Отже, сторони, підстави та предмет в адміністративних справах №240/16959/21 та у справі №240/26989/23 є однаковими

У справі, що розглядається, колегія суддів констатує, що судом першої інстанцій здійснено оцінку підставам позову, що підтверджує тотожність справ №240/16959/21 та №240/26989/23, на підставі того що ті факти (обставини) і норми закону якими позивач просить про захист свого права, вже дослідженні рішенням у справі №240/16959/21, рішення у якій набрало законної сили.

Також, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №9901/433/18.

Крім того, як зазначає Верховний Суд в своїй постанові від 14.02.2023 у справі №160/3599/20 - "Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2021 року у справі №540/169/20, від 12 жовтня 2021 року у справі №200/2317/21-а, від 09 лютого 2022 року у справі №420/14441/20, від 01 вересня 2022 року у справі №320/2308/21, від 20 жовтня 2022 року у справі №580/2491/21 та від 22 грудня 2022 року у справі №640/10879/19."

Крім того, відповідно норм КАСУ, оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, має розглядатися відповідно до положень ст. 383 КАС, окремо позовна заява щодо оскарження таких дій до суду не подається.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі №240/26989/23, оскільки рішенням суду від у справі №240/16959/21, яке набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.