Справа № 480/13844/21
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Харківського національного університету внутрішніх справ,
про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стислий виклад позицій сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 143746,56 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виплатив всі належні позивачу суми у день звільнення 31.12.2020, а виплатив їх тільки 11.10.2021. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2021 по 10.10.2021.
Відповідач подав відзив на позов, який мотивований тим, що на виконання рішення суду першої інстанції від 12.07.2021, яке залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції 30.11.2021, відповідачем 11.10.2021 було здійснено з позивачем повний розрахунок у розмірі 121785,01 грн. Тобто, саме цього дня позивач дізнався про зарахування йому коштів належних при звільненні, а тому місячний строк звернення до суду, передбачений нормою ч. 5 ст. 122 КАС України, повинен обчислюватися з цієї дати. Позивач подав позов більше ніж через 2 місяці з дня, коли він дізнався про фактичний розрахунок. З огляду на те, що позивач не обгрунтував дотримання строків звернення до суду та не подав належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позову у строк, встановлений процесуальним законом позов необхідно залишити без розгляду.
Представником позивача було подано заперечення на відзив та письмові пояснення щодо строку подачі позову до суду.
Процесуальні дії у справі.
22.12.2021 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
07.12.2023 судом було посатновлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
12.12.2023 судом, після усунення недоліків позовної заяви, постановлено ухвалу про поновлення строків звернення до суду та продовження розгляду справи.
Обставини, які встановлені судом.
31.12.2020 наказом відповідача від 14.12.2020 № 1409 о/с позивача було звільнено зі служби (а.с. 5, 7).
11.10.2021 на банківський рахунок позивача було донараховано одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 123639,60 грн, до видачі на руки - 121785 грн 01 коп., оскільки податковим агентом було утримано 1,5 % військового збору (а.с. 12, з.б.а.с. 14).
У зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до норми ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ одноразова грошова допомога виплачується саме при звільненні.
Оскільки спеціальним законодавством не передбачено виплату середнього заробітку за затримку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, суд застосовує загальні норми трудового законодавства.
Згідно припису ч. 1 ст. 116 КЗпП України (в редакції до 01.07.2022) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Судом встановлено, що відповідач самостійно сплатив позивачу належні йому при звільненні суми тільки 11.10.2021, а не на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/3512/21, оскільки воно, з урахуванням постанови суду апеляційної інстанції, набрало законної сили тільки 30.11.2021. Отже, існує рішення про незаконність невиплати.
Відповідно до норми ст. 117 КЗпП України (в редакції до 01.07.2022) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Отже, даною нормою встановлено виключне право суду зменшувати розмір середнього заробітку, який має сплатити роботодавець.
Нормою ст. 27 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.
Згідно абзацу 3 п. 2 цього Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
За приписами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до п. 9 розділу І Порядку, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Таким чином, грошове забезпечення поліцейським виплачується саме за календарні, а не робочі дні.
У період з 01.01.2021 до 10.10.2021 кількість календарних днів складає 283.
Отже розмір середнього заробітку, на який позивач має право, складає 149356,08 грн, з розрахунку 527,76 х 283.
Розрахунок, який наданий позивачем, не приймається судом, оскільки він помилково зроблений виходячи із іншого розміру середньоденного заробітку та кількості робочих днів. Судом перераховано вказані дні і суми, з урахуванням ст. 5 та ст. 9 КАС України.
Враховуючи право суду зменшити розмір середнього заробітку, з урахуванням прохальної частини позову, суд зазначає наступне.
Позивач в даній справі має право отримати середній заробіток за затримку в сумі 149356,08 грн, проте, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити його розмір до 123639,60 грн (несвоєчасно виплаченої суми, яка нарахована розмірі 123639,60 грн), виходячи з наступного.
Суд звертає увагу сторін спору, що факт невиплати позивачу у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні в день звільнення не заперечується відповідачем.
При цьому, відповідач, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів правомірність своєї поведінки, не надав жодного належного доказу на підтвердження правомірності своєї бездіяльності, в частині невиплати позивачу середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум при звільненні.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини.
Позивач просить суд лише стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, однак не просить визнати бездіяльність відповідача протиправною.
З урахуванням встановлених фактичних обставини даної справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та задовольняє їх частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та стягнення з нього середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 123639,60 грн, оскільки відповідач допустив протиправну бездіяльність, в частині невиплати позивачу середнього заробітку за час такої затримки, яка не відповідає критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 14.12.2023.

Суддя А.І. Сидорук