Справа № 160/25293/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» про стягнення заборгованості, -
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» (далі - відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду України, та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області. На підприємстві відповідача із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які вийшли на пенсію, та протягом квітня-вересня 2023 року отримували пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вказує, що відповідно до абзацу третього пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюють підприємства та організаціями шляхом внесення до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком. Відтак, на відповідача покладено обов`язок відшкодувати витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах застрахованим особам, які були зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці за списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Розмір сум до відшкодування визначається у розрахунках фактичних витрат. На виконання пункту 6.8 Інструкції №21-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунки фактичних витрат були направлені відповідачу та є узгодженими з моменту їх отримання. Відповідач не оскаржив розрахунки, водночас і не виконав свій обов`язок щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду України пенсії, призначених на пільгових умовах особам, які були зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці за списками №1, №2, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з квітень по вересень 2023 року, яка залишається несплаченою, що зумовило звернення до суду.
Цією ж ухвалою суду витребувано у позивача докази понесення витрат за період з квітня по вересень 2023 року; у відповідача - докази узгодження розрахунків та/або погашення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та № 2 за період з квітня по вересень 2023 року.
Копія ухвали суду від 12.10.2023 скерована сторонам. Позивачу надіслання через Електронний суд (довідка про доставку електронного листа від 12.10.2023), відповідачу засобами поштового зв`язку та отримана 01.11.2023, що підтверджується відомостями з рекомендованого поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи.
Отже, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.
03.11.2023 позивачем подано клопотання про долучення доказів понесення витрат, в якому також заявлено про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого судом, для надання доказів, долучивши доповідну записку від 24.10.2023 №139577/01-16.
Розглянувши подане позивачем клопотання та наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.
Приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (частина п`ята статті 121 КАС України).
З огляду на викладене, враховуючи наведені представником позивача доводи та встановлені обставини, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також з метою забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи в умовах воєнного стану, суд вбачає наявність підстав для продовження позивачу строку на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2023 на подання витребуваних доказів.
13.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» подано зустрічну позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.11.2023 вказана зустрічна позовна заява залишена без руху.
Ухвалою суду від 04.12.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій повернуто заявнику.
11.12.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» подано зустрічну позовну заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
12.12.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає про непогодження з позовними вимогами, зважаючи на їх безпідставність. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Позивачем складено розрахунки із суттєвими порушеннями, не надано жодного доказу, що підтверджує факт здійснення ним перерахувань пенсій особам (пенсіонерам-застрахованим особам), вказаним у розрахунках за квітень-вересень 2023 року, тому відповідач не мав підстав сплачувати нібито понесені позивачем фактичні витрати. Крім того, позивачем не надано доказів понесених витрат (факт сплати коштів застрахованим особам пенсіонерам, що зазначені у розрахунках за квітень-вересень 2023 року).Не надано підприємству і детальний розрахунок суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період. Позивачем надано лише розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, проте не надано відомостей про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, сформованих згідно з додатком 8, що передбачено п.6.5 Інструкції №21-1, які надсилаються до 20-го числа січня поточного року. Надані ж позивачем копій реєстру відправлених листів, чеків не можна вважати доказом, оскільки в цих додатках не вказано, що саме відправлено поштою. До того ж, у відповідача взагалі відсутній обов`язок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсії за Списком №2. Поза увагою не може залишитись і той факт, що в матеріалах справи містяться розрахунки фактичних витрат, складені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. З огляду на викладене, вважає вимоги щодо стягнення грошових коштів з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними, тому просить відмовити у задоволені позовних вимог.
У відзиві відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, в обґрунтування якого зазначає, що з отриманням ухвали про повернення зустрічної позовної заяви товариство змушено подати відзив.
Розглянувши подане відповідачем клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву та наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Аналогічні положення щодо строку подання відзиву містяться в частині першій статті 261 КАС України (особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні).
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 12.10.2023 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов. Копія ухвали від 12.10.2023 отримана відповідачем 01.11.2023, 13.11.2023 товариством подана зустрічна позовна заява, яка ухвалою суду від 04.12.2023 повернута.
Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.
З огляду на викладене, враховуючи наведені представником відповідача доводи та встановлені обставини, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також з метою забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи в умовах воєнного стану, суд не вбачає правових підстав для відмови відповідачу у задоволенні клопотання та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку на подання відзиву поважними та прийняти відзив на позовну заяву.
Щодо клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд зазначає наступне.
За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 12 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому, законодавець чітко визначив, що за правилами спрощеного позовного провадження може розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, перелічених у частині 4 статті 12 КАС України та у частині 4 статті 257 КАС України.
Проте, предмет спору у даній справі не віднесений до категорій, перелічених у частині 4 статті 12 КАС України та частині 4 статті 257 КАС України.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідач не обмежений у своєму праві подавати заяви по суті, пояснення із викладенням своєї позиції щодо суті спору, а також заявляти клопотання та заяви, наводити свої доводи, міркування щодо спірного питання, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань позивача, та користуватись усіма наданими процесуальними правами учасників справи.
Крім того, положення КАС України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.
Таким чином, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами жодним чином не свідчить про порушення принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників адміністративного процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування усіх обставин справи.
Разом з цим, відповідачем не обґрунтовано необхідності розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, не обґрунтовано недоцільності розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні. При цьому, законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.
З огляду на викладене, зважаючи на характер спірних правовідносин, а також приймаючи до уваги рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, враховуючи нестабільність ситуації в регіоні з початку повномасштабної військової агресії, часті масовані ракетні обстріли всієї території України, в тому числі території м. Дніпра та Дніпропетровської області, суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим та за необхідне продовжити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: завірених банком списків на зарахування пенсій за квітень вересень 2023 року, відомостей щодо наявності актового запису про смерті щодо кожної фізичної особи, зазначеної у розрахунках фактичних витрат, не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не обґрунтовано необхідності витребування таких документів з огляду на предмет спору. Поряд з цим, суд звертає увагу, ухвалою суду від 12.10.2023 у позивача витребувано докази понесених витрат за спірний період.
Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до надання відомостей з Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не наведено жодної підстави, з якою законодавством (стаття 236 КАС України) обумовлена необхідність зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 14.12.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розрахунків повернуто заявнику.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» зареєстровано 20.07.2006, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 34245509 про включення відомостей про юридичну особу; основний вид діяльності: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» є платником внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів та зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
На підприємстві відповідача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списками № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які протягом з квітня 2023 року по вересень 2023 року отримували пенсію за віком на пільгових умовах.
За розрахунком суми позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.11) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» рахується заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №1 у загальній сумі 125933,04грн., що виникла за період з 01.04.2023 по 26.09.2023 відповідно до наступних розрахунків:
квітень 2023 року розрахунок №5530/р від 07.03.2023 з березня 2023 року в сумі 9328,24грн.;
квітень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.;
травень 2023 року - розрахунок №5530/р від 07.03.2023 з березня 2023 року в сумі 9328,24грн.;
травень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.;
червень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.;
липень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.;
серпень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.;
вересень 2023 року розрахунок №2938/р від 18.01.2023 з січня 2023 року в сумі 1191,34грн.
За розрахунком суми позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.12) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» рахується заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2 у загальній сумі 261 262,25грн., що виникла за період з 01.04.2023 по 26.09.2023 відповідно до наступних розрахунків:
квітень 2023 року - розрахунок №8452/р від 04.04.2023 з квітня 2023 року в сумі 7,35грн.;
квітень 2023 року розрахунок №8393/р від 04.04.2023 з квітня 2023 року в сумі 529,24грн.;
травень 2023 року розрахунок №9304/р від 10.04.2023 з січня 2023 року в сумі 0,03грн.;
травень 2023 року розрахунок №б/н з січня 2023 року в сумі 535,67грн.;
травень 2023 року розрахунок №8393/р від 04.04.2023 з квітня 2023 року в сумі 529,24грн.;
червень 2023 року розрахунок №8393/р від 04.04.2023 з квітня 2023 року в сумі 529,24грн.;
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
У вказаному листі також повідомлено відповідача, що наступні розрахунки будуть надіслані у разі зміни розміру пенсій або виникнення обставин, які впливають на суму, що підлягає відшкодуванню.
Орган ПФУ здійснював виплату пільгових пенсій протягом з квітня 2023 року по вересень 2023 року, зазначеним у розрахунках, що підтверджується довідками Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, завіреними підписом уповноваженого представника установи та відтиском печатки пенсійного органу, що серед іншого обліковує суми виплачених пенсій в розрізі осіб та періодів.
Доказів узгодження розрахунків фактичних витрат до органу пенсійного фонду та/або суду відповідачем не надано.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до статті 23 Закону №1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
- п. «а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;
- п. «б» -«з» , зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.
В редакції до 17.02.2000 року вказана стаття Закону №1788, крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XI від 05.11.1991.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» №1461-III від 17.02.2000 року, порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено шляхом виключення зі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XI від 05.11.1991 відповідної регулюючої норми, а порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій було врегульовано шляхом введення окремого виду збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997.
03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ), яким внесено зміни до пункту 2 Розділу Прикінцевих положень Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997.
Так, відповідно до абзаців 1-4 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 (в редакції Закону №2148-VІІІ), фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені в якості об`єкта оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.
В свою чергу, в розумінні пунктів 1 і 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є:
1) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;
2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
Ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, встановлена на рівні 100% від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абз. 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997).
Отже, ті пенсії на пільгових умовах, які призначались відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XI від 05.11.1991, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, після набрання ним чинності призначаються відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.
Однак, як в одному, так і в іншому випадку, фактичні витрати на виплату і доставку таких пенсій, у відповідності до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 (в редакції Закону №2148-VІІІ), визначені в якості об`єкта оподаткування для суб`єктів підприємницької діяльності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян, інших юридичних осіб (їх філій), а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (крім тих, що віднесені до четвертої групи платників єдиного податку).
При цьому, імперативною нормою пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених на пільгових умовах, за раніше діючим порядком.
Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1).
Згідно з пунктом 6.1. Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 6.2. Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (п. 6.3. Інструкції 22-1).
Відповідно до пункту 6.4. Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5. Інструкції №22-1).
Пунктом 6.7. Інструкції №21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Відповідно до пункту 6.8 Інструкції №21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.
Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.
Саме така правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №0440/5637/18.
Обов`язок щодо визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, підприємство же зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству. При цьому, органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.
Аналогічний правовий висновок неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено направлення відповідачу кожного місяця протягом спірного періоду з квітня 2023 року по вересень 2023 року розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також повідомлення про суми, що належать до відшкодування витрат за Списками №1 та №2з квітня 2023 року, з травня 2023 року, з червня 2023 року, з липня 2023 року, з серпня 2023 року та з вересня 2023 року.
Вказані розрахунки складені з дотриманням всіх необхідних вимог Інструкції №21-1.
Позивачем доведено понесені витрати у спірний період (за період з квітня 2023 року по вересень 2023 року), у зв`язку із виплатою та доставкою пенсій вказаним у розрахунках особам, що також підтверджується довідками про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, завіреними підписом уповноваженого представника установи та відтиском печатки пенсійного органу в розрізі осіб та періодів.
Невиконання норм закону щодо сплати в межах визначеного строку, тобто до 25-го числа у періоді з квітня 2023 року по вересень 2023 року, сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, зазначених у розрахунках, не спростовано Товариством з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод».
Судом витребовувалась у відповідача інформація щодо узгодження розрахунків з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та № 2 за спірний період. Однак, доказів оскарження, в тому числі в позасудовому порядку, вказаних розрахунків, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
Посилання відповідача на порушення позивачем п. 6.4. - 6.8. Інструкції №22-1 при формуванні розрахунків, і як наслідок відсутність у нього обов`язку здійснювати відшкодування за такими розрахунками, є недоречним, оскільки невчасне направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не звільняє підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість.
Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.02.2019 у справі №804/323/16.
Щодо зауважень відповідача про неотримання річних розрахунків, суд зазначає наступне.
Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії (пункт 6.7 Інструкції №21-1).
Відтак, повідомлення підприємства органами Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії здійснюється шляхом надсилання нового розрахунку у зазначені вище строки.
Таким чином, порушень в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про які зазначає представник відповідача у відзиві, судом не встановлено, матеріалами справи підтверджено щомісячне повідомлення підприємство про зміни у розмірах пенсій шляхом надсилання відповідних розрахунків з листами-повідомленнями про суми до відшкодування витрат за Списками №1 та №2 протягом спірного періоду, тобто доведено дотримання вимог п. 6.7 Інструкції №21-1.
Суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складені з порушеннями, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, наявність формальних недоліків в оформленні розрахунків не спростовує наявність у підприємства фактичної заборгованості зі сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та обов`язку у їх відшкодування.
Позиція представника відповідача про те, що у підприємства відсутній обов`язок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2, не прийнятна, оскільки суперечить положенню абзацу 3 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV та пункту 6.1 Інструкції №22-1.
Безпідставними є також і доводи відповідача про те, що серед надісланих розрахунків містяться розрахунки органу пенсійного фонду іншого регіону, оскільки не узгоджуються з положенням пункту 6.8 Інструкції №21-1.
Суд зазначає, що фактично доводи представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод`у цій справі ґрунтуються не на твердженні про відсутність у підприємства заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а стосуються процесуальних зауважень щодо дотримання органом Пенсійного фонду України процедури стягнення таких витрат, а також надання доказів на підтвердження заборгованості, які не знайшли свого підтвердження та не звільняють підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість за наявності обов`язку з покриття витрат пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій.
Суд повторно зазначає, вказуючи про не погодження зі складеними розрахунками фактичних витрат, доказів їх оскарження, в тому числі в позасудовому порядку, відповідачем не надано та матеріали справи не містять, а тому вони є узгодженими та обов`язковими для виконання.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, враховуючи наявність у відповідача обов`язку з покриття витрат пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також та які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутності доказів узгодження відповідачем отриманих розрахунків фактичних витрат, а також відсутності доказів погашення заборгованості з фактичних витрат за період з квітня по вересень 2023 року, що є предметом розгляду у цій справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова