Справа № 726/2186/23
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2186/23
Провадження №2-а/726/47/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Чайка Сергій Вадимович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023,

У С Т А Н О В И В:

19.09.2023 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Чайка Сергій Вадимович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023, у якому представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на звернення до суду із позовом та скасувати оскаржувану постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 400 грн., а провадження у справі закрити.

Також просить стягнути за рахунок державних асигнувань ДПП на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Щодо строку оскарження зазначає, що спірну постанову ОСОБА_1 не отримував, а 05.09.2023 звернувся за правничою допомогою та саме захисник при ознайомленні із матеріалами справи у Шевченківському районному суді м. Чернівці 06.09.2023 отримав копію оскаржуваної постанови за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а про позбавлення його права керування транспортними засобами йому не було відомо. 07.08.2023 він знаходився на провулку Ентузіастів у м. Чернівці, а транспортний засіб ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 будь який рух не здійснював.

Зауважує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, передбачає вину у формі прямого умислу, тобто суб`єкт правопорушення повинен не тільки керувати транспортним засобом, а й розуміти що його було позбавлено права керувати ним.

Оскільки відсутні дані, які б безумовно свідчили про те, що позивач керував транспортним засобом, а відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Вказує орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат у справі.

23.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача Маланчука Миколи, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що під час несення служби час несення служби в м. Чернівці по пров. Ентузіастів, 14, 07.08.2023 екіпажем патрульної поліції було отримано повідомлення про ДТП без травмованих, а прибувши на місце події виявлено транспортний засіб ВАЗ 211440 з номерним знаком НОМЕР_2 та транспортні засоби інших учасників ДТП. Водій транспортного засобу ВАЗ, не дочекавшись приїзду поліції, залишив своє авто на місці та в пішому порядку покинув місце ДТП. Через деякий час, водій автомобіля ВА3 повернувся на місце пригоди та інші учасники події вказали поліцейським, що це винуватиць ДТП. Водієм виявився ОСОБА_1 останній не надав для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Під час перевірки, поліцейськими по системі «Адмінпрактика» ІПНП було встановлено, що позивач від 02.06.2023 Шевченківським районним судом м. Чернівці в справі № 727/5007/23 позбавлений права керування строком на 1 рік. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення на позивача в розмірі 20 400 грн. відповідно до санкції статті.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності посилається на ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вказує і на правомірність винесеної постанови, повноважність особи, що її винесла та законність накладеного стягнення, а також вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським Кошманом І.М. було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст. ст. 276-277, ст. ст. 278-279, та ст. 280 КУпАП, а також ознайомлено позивача, згідно із процедурою розгляду справи, із його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України (дана обставина підтверджується відеозаписом із назвою export-7f4hv, який додається до відзиву, а саме на 02 год. 13 хв. 22 сек. відеозапису).

Також, у відзиві представник відповідача вказує, що відеозапис підтверджує факт того, що позивач не забажав користуватись своїми законними права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Сам факт керування транспортним засобом саме позивачемпідтверджується письмовими поясненнями учасників ДТП, які керували автомобілями Volkswagen Transporter a також BMW та були на місці події, вони особу водія, що зафіксовано відеозаписом.

На момент розгляду справи за ч.4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 згідно постанови Шевченківського районного суду від 02.06.2023 р. у справі № 727/5007/23, був позбавлений права керування транспортним засобом, а про розгляд такої справи судом останній був належним чином повідомлений.

Таким чином у відзиві вказано про те, що поліцейський під час розгляду справи діяв у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

16.11.2023 надійшли письмові пояснення від представника позивача Чайки С.В. у яких останній просить врахувати ці пояснення під час вирішення спору. Вказує, що обов`язок доказування правомірності рішення покладається на відповідача, однак представник відповідача у відзиві не довів правомірності притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що позивач не керував транспортним засобом, на долученому відеозаписі не зафіксовано такий факт, а також не долучено жодних доказів правомірності зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів правомірність подальших дій поліцейських.

Посилається на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2023 справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП повернуто на доопрацювання з підстав відсутності доказів керування транспортним засобом.

Щодо долучених відповідачем пояснень свідків зазначає, що такі пояснення не містять відомості хто саме керував транспортним засобом, а опис учасника ДТП не відповідає зовнішньому вигляду ОСОБА_1 .

Також просить врахувати і те, що відеозаписи із боді камер не містять розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, а все спілкування поліцейських повинно бути записане безперервно.

Згідно з даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 19.09.2023 позов було залишено без руху з підстав відсутності доказів оплати судового збору у справі.

На виконання цієї ухвали 03.10.2023 на електронну адресу суду надійшла заява про усунення недоліків разом із квитанцією про оплату судового збору.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 05.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду із викликом сторін на 18.10.2023.

В подальшому судові засідання у справі відкладалися з метою надання учасникам справи можливості скористатися правом на подачу відзиву у справі та відповіді на відзив і заперечень, а також за клопотанням захисника з метою виклику свідків.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,відповідно до вимог КАС України.

Від представника позивача Чайки С.В. 18 грудня 2023 року надійшла заява у якій останній просить суд провести судове засідання без його участі та участі довірителя. Просить задовольнити позов, з підстав у ньому зазначених та врахувати письмові пояснення по справі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання. Скерували відзив на позов.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд доходить таких висновків.

Що стосується заявленого клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, то суд враховує наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП. Згідно із указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до даних копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії БАВ № 213207 від 07.08.2023 у графі, що передбачає підпис особи за отримання її копії, вказано про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, тобто у день винесення постанови така копія позивачу не була надана.

Також відсутні відомості у відповідній графі оскаржуваної постанови, що свідчать про надіслання копії постанови на поштову адресу проживання особи, щодо якої її складено.

Таким чином, суд вважає, що відсутні належні і допустимі докази про отримання копії постанови ОСОБА_1 .

Натомість представник ОСОБА_1 вказує про те, що отримав оскаржувану копію постанови лише 06.09.2023, при ознайомленні із матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 727/8569/23 щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП у Шевченківському районному суді м. Чернівці, на підтвердження чого долучає копію своєї заяви про ознайомлення.

Позов подано засобами поштового зв`язку 16.09.2023 (а.с. 11,17).

Таким чином суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а тому строк на оскарження слід поновити.

Судом встановлено, що 07.08.2023 заступником командира взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Кошманом І.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії БАВ №213207 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, за те, що останній 07.08.2023 о 17:30 в м. Чернівці по пров. Ентузіастів, 14, здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому Шевченківським районним судом м. Чернівці від 02.06.2023 був позбавлений права керування, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Відповідно до даних, долученої до матеріалів справи, постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2023 року, у справі № 727/5007/23, яка набрала законної сили 13.06.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. У постанові вказано про те, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справі за допомогою смс-повідомлення, що отримане ним о 13:04 29.05.2023, не подав жодних клопотань.

Крім того, разом із відзивом, відповідачем долучено відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів поліцейських (боді-камер), зокрема відеозапис під назвою export-7f4hv, на якому містяться відео із боді камер № 476511 та № 476892, що вказана як доказ вини у оскаржуваній постанові.

Переглядаючи вказаний відеозапис судом встановлено, що екіпаж патрульної поліції прибувши на місце ДТП (за викликом) виявив транспортний засіб ВАЗ 211440 з номерним знаком НОМЕР_2 та транспортні засоби інших учасників ДТП, однак спочатку водій транспортного засобу ВАЗ був відсутній на місці події. У зв`язку із цим, працівниця поліції відбирає у інших учасників ДТП, які керували автомобілями Volkswagen Transporter тa BMW пояснення з приводу обставин, що мали місце та останні описують особу водія.

Через деякий час о 18:19 (на 02 год. 08 хв. 23 сек. відео), водій автомобіля ВА3 повернувся на місце пригоди та інші учасники події вказують поліцейським, що це винуватець ДТП (вказуючи на нього).

Поліцейський підходить до водія, яким виявився ОСОБА_1 , просить пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, однак ОСОБА_1 надає для перевірки лише паспорт громадянина України.

Тобто на відео зафіксовано, як інші учасники пригоди вказали на ОСОБА_1 як особу яка керувала транспортним засобом, а також останній, під час спілкування із поліцейським, зазначає, що може компенсувати завдані ним збитки, в результаті ДТП, іншим учасникам події, які є малозначимі (на 02 год. 16 хв. 07 сек.).

Позивача, згідно із процедурою розгляду справи, ознайомлено із його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України (дана обставина зафіксована на 02 год. 13 хв. 22 сек. відеозапису). Також, після оформлення усіх матеріалів поліцейський вказує про те, що водій відмовився підписати складені щодо нього документи.

Інші матеріали відеозаписів стосуються провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та виходять за межі вказаного провадження у справі.

Крім того представник відповідача долучає до матеріалів справи копії письмових пояснень інших учасників ДТП, що мало місце 07.08.2023 за участю транспортного засобу ВАЗ 211440 з номерним знаком НОМЕР_2 , зокрема: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких свідки описують особу водія ВАЗ за зовнішніми ознаками та вказують про те, що після вчинення ДТП він пішов з місця події.

Зазначені свідки викликалися судом у судове засідання, однак не з`явилися до суду. Враховуючи, що їх пояснення відібрані поліцейськими, а процес відібрання зафіксований на боді камери, суд вважає за можливе надати оцінку письмовим поясненням свідків.

Разом із письмовими поясненнями захисник долучає копію постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2023 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, згідно з якою таку справу №727/8569/23 повернуто на доопрацювання з підстав відсутності доказів керування транспортним засобом.

Вирішуючи заявлені вимоги суд виходить із наступних правових норм.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1, п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість згідно з п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 ст. 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права. При цьому не важливо чи було посвідчення водія тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, чи здано до уповноважених органів Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином розгляд справи у таких випадках проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.90 КАС України).

Судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи оскаржуваної постанови, та як вбачається із відзиву на позов, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином для підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП відповідачу слід довести як факт керування транспортним засобом особою, так і підтвердити наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Суд звертає увагу, що в даному конкретному випадку, поліцейським доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи позбавленим права керування, на доведеність чого долучено диск із відеозаписом із місця події та пояснення свідків.

Відсутність на відео руху транспортного засобу не є визначальним, адже такий транспортний засіб був причетний до ДТП, а свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (інші учасники пригоди) чітко вказують про рух автомобіля та його керування водієм, що залишив місце пригоди.

Більше того, на відео з боді камери зафіксовано, як по поверненні на місце пригоди на ОСОБА_1 , як на особу яка керувала транспортним засобом, вказують інші водії (на 02 год. 08 хв. 23 сек. відео). Крім того свідки вказують про траєкторію руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та обставини за яких мала місце ДТП.

Те, що дані опису ОСОБА_1 у письмових поясненнях свідків, щодо одягу, не в повній мірі відповідають виявленій особі ОСОБА_1 на місці події, на що звертає увагу захисник, суд вважає таким, що спростовується тим же відео, на якому свідки після опису водія за зовнішніми ознаками, чітко вказують на нього по поверненню на місце пригоди. Більше того, ОСОБА_1 залишив місце пригоди та пішов у невідомому напрямку, що не виключає можливість зміни одягу по поверненню.

Також суд не може взяти за основу дані постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2023 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, згідно з якої справу повернуто на доопрацювання з підстав відсутності у ній доказів керування транспортним засобом, оскільки така постанова стосується іншого провадження та винесена за результатами попередньої оцінки достатності доказів у справі, а не їх аналізу та не містить викладу встановлених обставин по суті події, що мала місце.

Тобто, зазначена постанова не доводить факт того, що ОСОБА_1 не керував того дня транспортним засобом. Також наразі провадження за чт. 130 КУпАП ще не розглянуто.

Крім того, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом керування транспортним засобом 07.08.2023 о 17:30 в м. Чернівці по вул. Ентузіастів,14. Така постанова залишена без змін апеляційним судом, тобто набрала законної сили 04.12.2023, а доводи ОСОБА_1 щодо не керування транспортним засобом розцінено як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності.

Таким чином доводи позову з приводу заперечення обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 07.08.2023 о 17:30 в АДРЕСА_1 , спростовані дослідженими судом доказами у їх сукупності та розцінюються, як намагання позивача уникнути відповідальності за вчинене.

В подальшому враховуючи на вказівку осіб на причетність ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення, поліцейський, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», вправі був вимагати у останнього пред`явлення документів на право керування транспортним засобом, які надані не були.

Доводи сторони захисту на відсутність правомірної зупинки транспортного засобу, суд вважає безпідставними, адже поліцейські не зупиняли автомобіль, а прибули на місце події за викликом з приводу ДТП для оформлення матеріалів, а оскільки водій залишив місце пригоди та потім повернувся, поліцейський вправі був, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», вимагати у ОСОБА_1 , як у особи щодо якої є достатньо підстав вважати, що він вчинив правопорушення, пред`явлення документів, що підтверджують відповідне право (право на керування транспортним засобом).

Суд вертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Після перевірки даних щодо особи ОСОБА_1 , оскільки ним посвідчення водія не було надано, поліцейським було встановлено факт позбавлення водія керування транспортними засобами, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2023 року, що на момент винесення оскаржуваної постанови набрала законної сили.

Оскільки станом на момент притягнення позивача до відповідальності у цій справі (07.08.2023) постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2023 року, у справі № 727/5007/23 була такою, що набрала законної сили (13.06.2023) та підлягала обов`язковому виконанню, відповідно позивач на момент керування транспортним засобом 07.08.2023 був таким, що позбавлений права керування транспортними засобами, відповідно до вимог ст. 317-1 КУпАП.

Що стосується тверджень позивача щодо його необізнаності про існування постанови, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами, суд виходить із наступного.

Як зазначено вище, положеннями ст. 317-1 КУпАП, передбачено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, тобто факт позбавлення особи права керування транспортними засобами пов`язується із набуттям чинності рішенням суду, а не обізнаністю особи із таким позбавленням.

Крім того, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2023 року, у справі № 727/5007/23 ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справі за допомогою смс-повідомлення, що отримане ним о 13:04 29.05.2023.

Вказане судове рішення оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень, є загальнодоступним, а постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, її копія протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, згідно із ст. 285 КУпАП.

Позивач не заперечує факт раніше складеного щодо нього протоколу за ст. 130 КУпАП, що був предметом розгляду Шевченківського районного суду м. Чернівці, а отже, ОСОБА_1 повинен був очікувати на розгляд справи щодо нього судом, встановленим законом.

Більше того, за викладених у постанові Шевченківського районного суду м. Чернівці обставин, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Отже ОСОБА_1 мав цікавитись ходом справи та її результатами.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, як рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Крім того позивач не позбавлений можливості дізнатися про накладене на нього адміністративне стягнення за допомогою офіційного сайту МВС України; офіційного мобільного застосунку МВС України «Штрафи ПДР» на Android та IOS; телеграм-бота «Штрафи ПДР» чи перевірити існування стягнення в застосунку «ДІЯ».

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. Європейський суд з прав людини наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вище викладене та практику Європейського суду з прав людини, суд доходить висновку, що правопорушення вчинене позивачем з необережності, оскільки останній знаючи, що відносно нього складений протокол за ст.130 КУпАП, жодним чином не цікавився ходом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він сповіщений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , станом на 07.08.2023, був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови суду, що набрала законної сили та не скасована, однак керував транспортним засобом.

Таким чином керування транспортним засобом ОСОБА_1 в означений в постанові час та місці, як зазначено вище підтверджується доказами, доданими до відзиву, а також як власне і факт керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, діяв відповідно до покладених на нього повноважень, постанова прийнята з дотриманням положень діючого законодавства України, що є підставою для відмови у позові.

Також суд констатує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Про порушення вказаних вище критеріїв при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, позивач не зазначає, а жодних доказів щодо упередженого ставлення поліцейського до позивача чи перевищення повноважень судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поліцейський, в межах наданих йому повноважень, правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах визначених санкцією частини статті.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів та встановленої судом незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до положень ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, Правил дорожнього руху, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 9, 126, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити строк на подання адміністративного позову щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Чайка Сергій Вадимович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023 залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 213207 від 07.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.126 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у розмірі 20 400 гривень 00 копійок залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя С. А. Асташев