Справа № 200/1892/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Справа№200/1892/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім*ям під час дії воєнного стану;

зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім*ям під час дії воєнного стану;

визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України щодо невиконання постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім*ям під час дії воєнного стану;

зобов`язати Державну судову адміністрацію України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України забезпечити фінансування постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім*ям під час дії воєнного стану у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди.

Також позивач просив встановити судовий контроль.

Позов обґрунтовував тим, що позивач мав право на додаткову винагороду на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168. Проте таку винагороду йому виплачено не було, чим порушені його права.

Ухвалою від 17.05.2023 року клопотання позивача про визнання строку звернення до адміністративного суду з позовом пропущеним з поважних причин та поновлення строку для звернення з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду, - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк. Прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

24.05.2023 року Міністерство фінансів України надало відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що що між Мінфіном та Позивачем у справі не існує зобов`язання стосовно здійснення додаткових виплат, оскільки Мінфін не здійснює такі виплати та є не роботодавцем Позивача.

Щодо протиправної бездіяльності Мінфіну стосовно невиконання постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168/, відповідач 3 зазначив, що розподіл коштів асигнувань належить до компетенції Державної судової адміністрації України, а тому враховуючи норми Бюджетного кодексу України, вимога щодо визнання протиправною бездіяльності стосовно виконання з боку Мінфіну постанови КМУ № 168 є необґрунтованою позовною вимогою.

Відтак відповідач 3 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

06.06.2023 року Державною судовою адміністрацією України надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що питання виплати співробітникам служби судової охорони додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 можливо вирішити лише шляхом виділення додаткових коштів з резервного фонду державного бюджету, оскільки на сьогодні видатки на зазначені цілі для ДСА України, як головного розпорядника бюджетних коштів, не збільшені. Як наслідок, жодні зміни до кошторису видатків служби судової охорони в частині збільшення бюджетних асигнувань для виплати додаткової грошової винагороди встановленої Постановою № 168 ДСА України не затверджувалися.

Як головний розпорядник бюджетних коштів ДСА України вжито всіх залежних від неї заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань для Служби судової охорони, що підтверджується, зокрема, зверненнями до голови Комітету Верховної Ради України з питань бюджету та Прем`єр-міністра України, проте питання щодо виділення додаткових асигнувань або додаткових коштів з резервного фонду Державного бюджету України на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби залишається поки не вирішеним. За наведених обставин ДСА України вважає, що жодними своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю не порушувала прав і законних інтересів позивача.

Ухвалою суду від 16.08.2023 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22.

Ухвалою від 16.10.2023 року поновлено провадження по справі.

Відповідач 1 та відповідач 4 правом на надання відзиву не скористалися.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття рішення по справі воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даної справи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 25.05.2020 по теперішній час проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Донецькій області на посаді контролера ІІ категорії 2 відділення 2 взводу охорони І підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, що підтверджується довідкою ТУ ССО у Донецькій області від 10.04.2023 № 36.05-187.

Починаючи з 24.02.2022 року Донецька область згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України входить до району ведення воєнних (бойових) дій.

02.02.2023 року позивач звернувся до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області із рапортом про нарахування та виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Листом Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області від 09.02.2023 року позивача повідомлено про те, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області видатки на виплату додаткової винагороди, що визначена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Територіального управління не дозволяє здійснити нарахування та виплату винагороди. Тому накази Територіального управління про виплату співробітникам такої додаткової винагороди не видавалися. Накази можуть видаватися виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Цим же листом позивача повідомлено про те, що ведеться відповідна робота щодо отримання з державного бюджету додаткових асигнувань для виплати співробітникам зазначеної додаткової винагороди. Дана винагорода буде виплачена в найкоротший термін після надходження асигнувань.

Судом також встановлено, що Служба судової охорони, з метою виділення з Державного бюджету України додаткових асигнувань на виплату співробітникам додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, зверталася до: Прем`єр-міністра України (листи від 05.04.2022 року №30/30.07-321, від 05.07.2022 року №30/30.06.2-585); Міністерства фінансів України (лист від 05.07.2022 року №30/30.06.2-588); Голови Верховного Суду (лист від 05.07.2022 року №30/30.06.2-587); Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (лист від 05.07.2022 року №30/30.06.2-591); Вищої ради правосуддя (лист від 05.07.2022 року №30/30.06.2-586); Державної судової адміністрації України (лист від 14.03.2022 року №30/30.07-273 з проханням збільшити асигнування з додаванням потреби в коштах на виплату спірної додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 року на загальну суму 195808,80 тис. грн., лист від 25.03.2022 року №№30/30.07-273 з проханням збільшити асигнування на виплату спірної додаткової винагороди за лютий - березень 2022 року на загальну суму 234,30 млн. грн., лист від 05.04.2022 року №30/30.07-322 з проханням збільшити асигнування на загальну суму 393,30 млн. грн., лист від 05.07.2022 року №30/30.06.2-589 з проханням збільшити асигнування на загальну суму 1144,50 млн. грн., на які отримано відповідь від 12.04.2022 року №11-2814/22 про відсутність можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати додаткової винагороди, оскільки Державна судова адміністрація України на свій лист від 17.03.2022 року №11-2604/22 з цього питання до Міністерства фінансів України отримала від нього лист від 01.04.2022 року №08020-01-2/6914 з пропозицією перерозподілити внутрішні резерви, що є неможливим через те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 року №401 Про спрямування коштів резервного фонду державного бюджету за бюджетною програмою 0501020 Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів та установ системи правосуддя зменшені бюджетні призначення для Державної судової адміністрації України на 2022 рік на суму 1574081,70 тис. грн.).

Державна судова адміністрація України, з метою виділення з Державного бюджету України додаткових асигнувань на виплату співробітникам Служби судової охорони, додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, зверталася, зокрема, до Прем`єр-міністра України (лист без дати та номера).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 вказаного Закону та п. 4 Положення про Службу судової охорони, що затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року № 1051/0/15-19, Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби.

Згідно з ч. 7 ст. 161 вказаного Закону та п. 10 зазначеного Положення фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 148 Закону визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 289 Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони визначено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до п. 3 розд. І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, що затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 року №384, грошове забезпечення співробітникам Служби (далі співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з п.п. 4 - 7 розд. І Порядку грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

Відповідно до п. 10 розд. І цього Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.

Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання вказаного Указу Президента України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Вказана постанова набрала чинності з 28.02.2022 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 (в первісній редакції) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 21 зазначеної Постанови було визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 3 цієї Постанови установлено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

19.07.2022 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 (згідно з пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року), якою були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, зокрема у в абз. 1 п. 1 слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами: додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 року, яке набрало законної сили, у зразковій справі № 260/3564/22 зазначив, що Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць замість 30000 гривень щомісячно не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом пропорційність із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця. Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права особи на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на місяць, передбаченому постановою №168 у первинній редакції..

Державною судовою адміністрацією України на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 прийнято наказ від 31.10.2022 року № 396, яким затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (згідно з п. 4 Наказу він набрав чинності з дня його опублікування та застосовується з 24.02.2022 року).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Виплата додаткової винагороди за рішенням Голови Служби судової охорони (далі Служба) або особи, яка виконує його обов`язки, начальників територіальних управлінь Служби судової охорони або осіб, які виконують їх обов`язки, зберігається в разі звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність співробітника через хворобу, травму, поранення.

Згідно з п.п. 4 - 6 вказаного Порядку виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

Накази про виплату додаткової винагороди співробітникам за минулий місяць видавати до 25 числа поточного місяця.

Розрахунковий період для виплати додаткової винагороди визначається в календарному обчисленні з 24 лютого по 28 лютого 2022 року, а надалі щомісяця пропорційно часу дії воєнного стану.

Відповідно до п. 7 зазначеного Порядку додаткова винагорода виплачується в таких в розмірах:

30 000 гривень співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць;

10 000 гривень іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць;

100 000 гривень співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з п. 8 цього Порядку додаткова винагорода не встановлюється співробітникам за період: обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту; перебування у відпустці відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати (грошового забезпечення), в тому числі у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавствах випадках шести років; відсторонення від виконання службових обов`язків (посади); після закінчення терміну службового відрядження відповідно до наказів, якщо співробітник не повернувся до постійного місця несення служби; перебування в службових відрядженнях за кордоном; відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я понад чотири місяці, крім випадків, коли законодавством передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні; навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи іншої шкоди своєму здоров`ю за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю, а у разі лікування за весь час відсутності на службі у зв`язку з лікуванням (що підтверджується документами закладу охорони здоров`я, матеріалами службового розслідування, кримінального провадження); призупинення (припинення) виплати грошового забезпечення відповідно до законодавства; особам, які добровільно здалися в полон з дня потрапляння в полон, що підтверджується матеріалами органу досудового розслідування.

Виходячи з наведених вимог при визначенні розміру додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони пункт 7 вказаного Порядку, що затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 31.10.2022 року № 396, застосуванню не підлягає, оскільки за імперативною нормою ч. 2 ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України (а наявність у Державної судової адміністрації України права встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди не є тотожним праву встановлювати розміри додаткових винагород).

Відтак позовні вимоги, які охоплюють застосування Порядку № 396 задоволенню не підлягають.

21.01.2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 року № 43, якою внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зокрема у першому реченні абзацу першого пункту 1 слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, співробітникам Служби судової охорони виключено.

Отже, по 20.01.2023 року включно (тобто до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 року № 43) діяв пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в редакції, яка передбачала виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану (що розпочався з 24.02.2022 року), співробітникам Служби судової охорони, до яких належав позивач. Вказаний пункт Постанови підлягав застосуванню щодо періоду з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року включно.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, підпадає під сферу дії ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

За змістом правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08.11.2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21-44а10).

Зазначена правова позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, що викладені в рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

З огляду на викладене посилання Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на те, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління видатки на виплату додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяв здійснити таку виплату, - є безпідставними, оскільки гарантовані законом виплати, пільги, тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету. І доки відповідне положення зазначеної постанови Кабінету Міністрів України є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті і посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Невиплата позивачу спірної додаткової винагороди свідчить про протиправну бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, яка порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи наведене така бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області підлягає визнанню протиправною із зобов`язанням вказаного суб`єкта владних повноважень нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року включно.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області і обираючи спосіб захисту та відновлення порушеного права судом враховані правові висновки, що викладені у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22 (провадження № Пз/990/4/22), які відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо позовних вимог до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, то позивач не є суб`єктом правовідносин, які виникли між вказаними органами щодо виділення коштів для виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 (адже такі кошти виділяються для широкого кола відповідних осіб, про яких йдеться у вказаній постанові, а не конкретно для позивача), а тому позовні вимог до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - шляхом зобов`язання його подати у встановлений судом строк звіт про його виконання є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для окремого встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, наголошуючи при цьому, що, відповідно до частин 2-3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, і доказів понесення ним інших судових витрат до суду не подано, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (м. Дружківка, вул. Енгельса, будинок 43, ), Державної судової адміністрації України (м. Київ, вул. Липська, будинок 18/5, ), Міністерства фінансів України (м. Київ, 04071, вул. Межигірська, 11, ), Державної казначейської служби України (м. Київ, вулиця Бастіонна, б. 6, ), -задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області, яка виражається у невиплаті додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023 включно.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) додаткову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023 включно.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка