Справа № 380/13191/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13191/23 пров. № А/857/16759/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кедик М.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львові о 10 год. 05 хв. 23 серпня 2023 року, повне судове рішення складено 04 вересня 2023 року у справі №380/13191/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

12.06.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної податкової служби України, просив визнати протиправними та скасувати наказ Державної податкової служби України від 09.06.2023 № 12-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять. Суд першої інстанції вказав, що звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного авторитету органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Суд першої інстанції зазначив, що саме формулювання як порушення Присяги позивачем без встановлення обставин, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого не може вважатись судом достатнім обґрунтуванням для застосування до позивача виняткового виду відповідальності звільнення. Суд першої інстанції також вказав, що позивач не може нести персональну відповідальність за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу. Суд першої інстанції дійшов висновку, що кваліфікуючи вказані діяння позивача як порушення Присяги державного службовця, відповідач ані у поданні дисциплінарної комісії від 31.05.2023, ані в наказі Державної податкової служби України від 09.06.2023 не виклав мотивів, з яких він дійшов висновку, що характер допущених позивачем порушень та спричинені цим наслідки призвели до підриву довіри як носія влади, приниження державного органу, підриву його авторитету і були несумісними з продовженням служби.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в результаті перевірки встановлено несумлінне та недобросовісне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 під час організації роботи з суб`єктами господарювання. Скаржник вказує, що в період воєнного стану кожен громадянин має особливо сумлінно виконувати свої обов`язки, тим більше на посаді в органі, який забезпечує більшу дохідну частину бюджету. Скаржник зазначає, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Скаржник вважає, що несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця в умовах дії воєнного стану, що вчинено проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків надалі, фактично утворює факт порушення Присяги державного службовця. Скаржник зазначає, що вирішуючи питання щодо наявності в діях Позивача складу такого дисциплінарного проступку, як порушення Присяги державного службовця, ДПС взято до уваги, що дії ГУ ДПС у Львівській області призвели до розповсюдження схемного податкового кредиту, що особливо важливо в період воєнного стану, коли кожен громадянин має особливо сумлінно виконувати свої обов`язки, тим більше на посаді в органі, який забезпечує більшу дохідну частину бюджету.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, зазначивши, що при здійсненні дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 , відповідачем неповно досліджені обставини дисциплінарного проступку, та не враховані: характер дисциплінарного проступку; тяжкість дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; факт ненастання тяжких наслідків; обставини, що пом`якшують відповідальність; наявність заохочень; попередню поведінку державного службовця. Вважає, що апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих мотиві з приводу того, чому відповідач приймають оскаржуваний наказ дійшов висновку, що характер допущених позивачем порушень та спричинені цим наслідки призвели до підриву довіри як носія влади, приниження державного органу, підриву його авторитету і були несумісними з продовженням служби. Також зазначає, що у спірному наказі не наведено достатніх мотивувань, чому саме ймовірне порушення позивачем норм законодавства кваліфіковано як порушення Присяги, а не як дисциплінарне правопорушення

В судовому засіданні представник скаржника подану апеляційну скаргу підтримав. Позивач повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до вимог статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Державної податкової служби України від 09.06.2023 № 12-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» застосовано до заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII. Підстава: подання Дисциплінарної комісії від 31.05.2023 №557/99-00-02-ДК, акт про ненадання пояснень від 08.06.2023, заяви ОСОБА_1 від 02.06.2023 вх. ДПС №16763/6, №17452/6.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 09.06.2023 № 14-дс «Про внесення змін до наказу ДПС від 09.06.2023 № 12-дс у зв`язку зі службовою необхідністю внесені зміни до наказу ДПС від 09.06.2023 № 12-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»: абзац 2 пункту 1 доповнено словами: «письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.06.2023 (вх. ДПС № 17693/6 від 08.06.2023)».

Не погоджуючись зі прийнятим наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивач оскаржив такий до суду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до положень статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 2 Закону № 889-VIII службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Положеннями статті 5 Закону № 889-VIII закріплено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з статтею 61 Закону № 889-VIII службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина 1 статті 65 Закону № 889-VIII).

До дисциплінарних проступків пункт 1 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII відносить порушення Присяги державного службовця.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 66 Закону № 4050-VI до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону № 4050-VI дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Державної податкової служби України від 03.05.2023 № 315 «Про порушення дисциплінарного провадження» відповідно до статей 17, 64-69, 72, 73 Закону України «Про державну службу», підпункту 1.2 пункту1 доручення в.о. Голови ДПС від 03.05.2023 № 79-д(02) до доповідної записки Департаменту забезпечення відомчого контролю від 03.05.2023 № 454/99-00-02-03-01-13 порушено дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Відповідно до доповідної записки від 03.05.2023 № 454/99-00-02-03-01-13 за результатами моніторингу роботи Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області здійснено заходи вибіркового моніторингу та аналізу стану відпрацювання податкових ризиків. З метою поліпшення стану організації роботи Комісії, недопущення виявлених за результатами моніторингу порушень та недоліків, посилення відповідальності посадових осіб за виконання покладених службових обов`язків, запропоновано ініціювати дисциплінарні провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку стосовно посадових осіб, з вини яких допущено виявлені недоліки і порушення, та вжити заходи з метою усунення недоліків, вказаних у доповідній записці.

За наслідками дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України 31.05.2023 склала подання про результати розгляду дисциплінарної справи заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеного Подання, під час дослідження матеріалів дисциплінарної справи встановлено, що згідно з наказом ГУ ДПС у Львівській області від 04.01.2021 №2 «Про затвердження складу комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зі змінами) з 04.01.2021 по 21.12.2022 та з 24.02.2023 по 03.05.2023 повноваження Голови Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснював ОСОБА_1 .

За результатами проведеного аналізу встановлено недоліки і порушення у роботі ГУ ДПС у Львівській області при відпрацюванні наявних матеріалів та узагальненої інформації, а також певні розбіжності у роботі Комісії у межах виконання Порядку, та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216, у частині здійснення заходів моніторингу та аналізу стану відпрацюванні податкових ризиків.

Зокрема, встановлено неналежну роботу Комісії, яка полягає у відсутності прийняття рішень про відповідність критеріям ризиковості щодо платників податків, які здійснюють ризикові операції, а саме: ТОВ «АТР захід», ТОВ «Вест будтрейд», ТОВ «Експерт Секюріті», ТОВ «Салютем Компані», ПП «Гудміт», що призвело до розповсюдження схемного податкового кредиту.

Крім того, встановлено, що прийнято рішення Комісії про невідповідність критеріям, ризиковості стосовно платника, який здійснює ризикові операції, а саме ТОВ «Віоріка+», за відсутності підстав.

Разом з тим встановлено розгляд повідомлень щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК (далі - Повідомлення) за відсутності вичерпного переліку документів, передбачених пунктом 5 Порядку та реєстрацію податкових накладних за рішенням Комісії, а саме: ТОВ «Спецбезпека-Д», ПП «Олімп-ВМ».

Виявлено неналежну організацію роботи Комісії щодо безпідставного включення підприємців до переліку ризикових платників податку без вмотивованого рішення, а саме: ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 .

За результатами проведеного моніторингу та аналізу даних, що містяться в базах даних ДПС встановлено, що Комісією прийнято рішення про неврахування таблиці даних платників податку ТОВ «Тодо інк», ТОВ «Будхаб». Проте Комісією за результатами розгляду документів до Повідомлень зареєстровано податкові накладні.

За результатами проведеного моніторингу та аналізу наявної інформації, викладеної у доповідній записці Департаменту забезпечення відомчого контролю від 03.05.2023 № 454/99-00-02-03-01-13, виявлено, що причинами й умовами, що призвели до незабезпечення належного контролю, координації та спрямування діяльності підпорядкованого територіального органу, є незабезпечення заступником начальника ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_5 належної роботи Комісії та порушення вимог податкового законодавства та внутрішніх розпорядчих документів ДПС при здійсненні відповідних заходів.

В Поданні вказано, що за наявних обставин, враховуючи, що несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця в умовах дії воєнного стану, що вчинено проти інтересів служби, який суперечить покладеним на ОСОБА_6 обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків надалі, фактично утруднює факт порушення Присяги державного службовця.

У резолютивній частині подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України про результати розгляду дисциплінарної справи заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області ОСОБА_1 від 31.05.2023 зазначено: «За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи (протокол засідання Дисциплінарної комісії ДПС від 31.05.2023 № 25) у діях заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області ОСОБА_1 вбачаються ознаки вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого підпунктом 1 пункту 2 статті 65 Закону, що полягає у порушенні Присяги державного службовця. Дисциплінарна комісія ДПС вирішила рекомендувати на підставі статей 65, 66, 69 та 77 Закону застосувати до заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади за «незабезпечення належного контролю, координації та спрямування діяльності ГУ ДПС у Львівській області, ефективного контролю за роботою підлеглих, що призвело до негативних наслідків та порушення Присяги державного службовця».

Так, приписами статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позивачу у вину ставиться незабезпечення належної роботи Комісії та порушення вимог податкового законодавства та внутрішніх розпорядчих документів ДПС при здійсненні відповідних заходів.

Відповідно до змісту оскаржуваного наказу та зазначеного подання дисциплінарної комісії до позивача застосовано дисциплінарне стягнення за його роботу як голови у складі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка полягала у неприйнятті рішень про відповідність критеріям ризиковості платників податків, які здійснюють ризикові операції; прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості стосовно платника, який здійснює ризикові операції; розгляд повідомлень стосовно подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій за відмовленими податковими накладними/розрахунками коригування за відсутності вичерпного переліку документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 1165 та реєстрацію податкових накладних за рішенням Комісії; включення підприємців до переліку ризикових платників податку без вмотивованого рішення; прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 04.01.2021 № 2 «Про затвердження складу комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» створено комісію Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та затверджено її персональний склад згідно з додатком.

Відповідно до додатку 2 до наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 04.01.2021 № 2 (з відповідними змінами) ОСОБА_1 обіймав посаду голови комісії у періоди з 04.01.2021 до 21.12.2022 та з 24.02.2023 до 03.05.2023.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 33 Порядку № 1165 голова комісії контролюючого органу організовує роботу комісії і відповідає за виконання покладених на неї завдань та функцій, головує на її засіданнях та визначає перелік питань, що підлягають розгляду.

Пунктом 34 Порядку № 1165 передбачено, що голова комісії контролюючого органу: організовує роботу комісії та координує роботу її членів; головує на засіданнях комісії та визначає перелік питань, що підлягають розгляду; визначає функціональні обов`язки кожного члена комісії; відповідає за виконання покладених на комісію завдань та функцій; організовує підготовку документів щодо діяльності комісії; забезпечує надання аналітичної інформації; ініціює питання щодо зміни персонального складу комісії; забезпечує формування рішень за встановленою формою та надсилання їх платнику податку; забезпечує вирішення інших питань, що стосуються здійснення повноважень комісії.

Згідно з пунктом 40 Порядку № 1165 голова, заступник голови, секретар та члени комісії контролюючого органу беруть участь у засіданні особисто та не мають права делегувати своїх представників для участі в її засіданні. Засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Таким чином, як колегіальний орган комісія ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ухвалює рішення більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

З долучених до матеріалів справи витягів з протоколів засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області за періоди з 04.01.2021 до 21.12.2022 та з 24.02.2023 до 03.05.2023 встановлено, що рішення за наслідками розгляду питань порядку денного на засіданнях Комісії ухвалювались колегіально.

Водночас скаржник не надає достатніх та допустимих доказів допущення позивачем зловживань як головою Комісії, наприклад вчинення дій, які підлягають вирішенню колегіальним органом, одноособово чи фальсифікації рішень колегіального органу, допущення головою Комісії порушення процедури прийняття рішень, відсутні докази того, що голос головуючого на засіданні мав вирішальне значення при прийнятті рішень щодо певних суб`єктів господарювання.

Зміст порушень та наведені норми вказують на те, що позивач вчиняв дії, які ставляться йому у провину, як член колегіального органу, а тому не може нести персональної відповідальності за рішення такого органу.

Щодо кваліфікації недотримання позивачем пунктів 1, 2, 4 та 6 розділу 3 Посадової інструкції в частині виконання основних посадових обов`язків відповідач кваліфікував як порушення Присяги, за що до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати таке.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 17 квітня 2019 року (справа №1570/7876/12), від 06 серпня 2019 року (справа №813/1773/16), від 23 січня 2020 року (справа № 810/1307/17) порушення присяги слід розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VІІІ, полягає у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, за що і передбачено менш тяжкий вид відповідальності.

Суть дисциплінарного проступку в спірних правовідносинах зводиться до невиконання (неналежного виконання) покладених на позивача, як Голову Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області посадових обов`язків, які полягали у неприйнятті рішень про відповідність критеріям ризиковості платників податків, які здійснюють ризикові операції; безпідставне включення до переліку ризикових платника податків; прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податків за наявності таких підстав; прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних за відсутності всіх документів, тоді як кваліфікуючи вказані діяння позивача як порушення Присяги державного службовця, відповідач ані у поданні дисциплінарної комісії, ані в оскаржуваному наказі не виклав мотивів, з яких дійшов висновку, що характер допущених позивачем порушень та спричинені цим наслідки призвели до підриву довіри як носія влади, приниження державного органу, підриву його авторитету і були несумісними з продовженням служби.

Відповідач, констатуючи порушення позивачем вимог Присяги державного службовця, посадової інструкції не вдавався до будь-якого аналізу чи оцінювання вихідних даних для таких висновків, без відповідного обґрунтування, яке повинно базуватись на відповідних фактах та обставинах, із застосуванням чітких та зрозумілих критеріїв.

На переконання суду апеляційної інстанції, при прийнятті оскаржуваного наказу не взято до уваги попередню поведінку позивача, ставлення до служби та стаж роботи в податкових органах, не встановлено в чому полягало порушення присяги, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між можливим упущенням, недоліками в діяльності, і негативними наслідками, які настали, та завданою матеріальною шкодою державі чи охоронюваним законом інтересам, що виключає можливість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади державної служби.

В силу приписів частини 2 статті 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги встановлені факти, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, з урахуванням всіх обставин, діяв необґрунтовано, не у спосіб, що передбачений законами України. Відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та явного встановлення обставин справи. Заперечення, пояснення та документи, надані відповідачем, не містять доказів того, що оскаржуваний наказ є правомірними.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності оскаржуваного наказу, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі №380/13191/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 15.12.2023 згідно з ч.3 ст.321 КАС України.