Справа № 466/10187/23
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/169/23
РІШЕННЯ

іменем України

«13» грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент патрульної поліції

представник відповідача Забродоцька Я.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

у с т а н о в и в:

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначив про те, що 21.09.2023 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області 4 батальйону 4 роти молодшим лейтенантом поліції Танчином Юрієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7779016, про те, що 21.09.2023 о 08:09 год. в м. Львів по проспекті В. Чорновола, 91, він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SKODA ОСТAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по смузі для громадського транспорту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7779016 від 21.09.2023 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам закону, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7779016 від 21.09.2023 не підписана посадовою особою, яка розглянула дану справу, з огляду на що, така постанова не є документом, який винесений відповідно до вимог КУпАП.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Водночас, він, ОСОБА_1 , 21.09.2023 рухався на автомобілі по проспекті В.Чорновола у межах Правил дорожнього руху на даній ділянці автодороги, оскільки виїжджав з вул. Академіка Люльки, що знаходиться перпендикулярно до проспекту В. Чорновола, а відтак був змушений перетнути смугу для руху маршрутних транспортних засобі, оскільки іншим чином здійснити виїзд неможливо. При цьому керувався п. 17.2 ПДР, де зазначено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Одразу після виїзду з прилеглої вулиці, він перелаштувався у ліву смугу руху, після чого був зупинений працівниками поліції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Враховуючи, що у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАТ № 7779016 від 21.09.2023 відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, слід дійти висновку, що такий відеозапис не здійснювався.

Відсутність відеозапису не дає можливості встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 (справа № 337/33ф/й6-а), від 31.01.2019 (справа № 464/2309/17), від 13.02.2020 (№ 524/9716/16-а).

Єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Втім, в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини його, ОСОБА_1 , у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення правопорушення є помилковим, оскільки саме собою описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на такі факти просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7779016, яка винесена інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Танчин Юрієм Миколайовичем 21 вересня 2023 року, про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2023 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 29 вересня 2023 року вказані матеріали адміністративної справи прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

23 жовтня 2023 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції Забродоцька Я.Р. подала на адресу суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зіслалась на наступні обставини.

21 вересня 2023 року о 08 год. 09 хв. у м. Львові по просп. В. Чорновола, 91, виконуючи функціональні обов`язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, працівниками поліції був помічений транспортний засіб SKODA ОСТAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування позивача, який здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком «5.8», чим порушив п. «17.1» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - ПДР).

В результаті позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 122 Кодексу та застосоване адміністративне стягнення у-вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

З позовними вимогами ОСОБА_1 відповідач не погоджується з огляду на наступне:

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху». Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.8.1,8.2 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.09.2023 року о 08 год.09 хв у м.Львові по просп. В. Чорновола 91, позивач, керуючи транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по смузі для громадського транспорту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст122 КУпАП.»

Відповідно до п. 17.1. ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Дорожній знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення дороги, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Згідно з ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо аргументів позивача.

В позовній заяві позивач наголошує, що він «21.09.2023 рухався на автомобілі по просп. В. Чорновола у межах ПДР на даній ділянці автодороги, оскільки виїжджав з вул. Академіка Люльки, що знаходиться перпендикулярно до просп. В. Чорновола, а відтак був змушений перетнути смугу для руху маршрутних ТЗ, оскільки іншим чином здійснити виїзд неможливо. Одразу після виїзду з прилеглої вулиці ОСОБА_1 перелаштувався у ліву смугу руху, після чого був зупинений працівниками поліції».

Твердження позивача про те, що він «Одразу після виїзду з прилеглої вулиці перелаштувався у ліву смугу руху» спростовуються переглядом долучених до відзиву відеоматеріалів, де чітко видно, що позивач рухався по смузі для громадського транспорту, (права крайня смуга) одразу за маршрутним автобусом №8 ( вул. Зернова с. Брюховичі), що і стало підставою для зупинки транспортного засобу.

Також в позовній заяві позивач стверджує, що він виїжджав із вул. Академіка Люльки, що знаходиться перпендикулярно до просп. В. Чорновола, а відтак був змушений перетнути смугу для руху маршрутних транспортних засобів. Так, дійсно до просп. В. Чорновола прилучається вулиця Академіка Люльки. Однак, відстань від вулиці Академіка Люльки до місця вчинення правопорушення (пр. Чорновола, 91) складає близько 2.5 км., що взагалі не відповідає фактичним обставинам справи. Тому такі аргументи позивача просить суд взагалі не брати до уваги, оскільки такі є неправдивими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Інспектором УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Танчином Ю.М, як посадовою особою, наділеною повноваженнями, щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, виявлено адміністративне правопорушення, досліджено обставини справи та прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення.

Стосовно інших аргументів, позивач в заяві посилається на те, що «не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського».

Проте, за приписами п.5 розділу IV Інструкції №1395 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, такі відомості зазначаються тільки у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17.

Отже, доводи позивача щодо обов`язку інспектора внесення відомостей щодо технічного засобу в постанову, яким здійснювалась відеофіксація правопорушення, не є юридично обґрунтованими.

Також щодо твердження позивача про те, що «постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7779016 від 21.09.2023 не підписана посадовою особою, яка її розглянула, з огляду на що, така постанова не є документом». Вважає за необхідне наголосити на тому, що навіть при наявності такого порушення, воно не повинно сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб`єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.. Оскільки такі процедурні порушення не потягнули для позивача додаткових несприятливих наслідків, тому його аргументи про те, що оскаржувана постанова не є документом, вказують лише на його намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

До аналогічного висновку прийшли судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у рішенні № 857/281-7/18 від 26 листопада 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

На підставі викладеного, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

В судове засідання, яке було призначене на 13 грудня 2023 року о 10.30год позивач ОСОБА_1 не з`явився та подав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Відповідач - представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку та у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у відсутності сторони відповідача.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 13 грудня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

В судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2023 року службовою особою відповідача - інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Танчин Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7779016, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , 21 вересня 2023 року о 08.09 год. по просп.Чорновола, 91 у м. Львові, здійснив рух на смузі для громадського транспорту, чим порушив п.17.1. ПДР (на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі), скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.3 ст. 122 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАТ №7779016 від 21 вересня 2023 року.

Як вбачається з доводів позивача, які зазначені в адміністративному позові, він 21 вересня 2023 року близько 08.00год. дійсно керував транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по проспекті В.Чорновола у межах Правил дорожнього руху на даній ділянці автодороги, оскільки виїжджав з вул. Академіка Люльки, що знаходиться перпендикулярно до проспекту В. Чорновола, а відтак був змушений перетнути смугу для руху маршрутних транспортних засобі, оскільки іншим чином здійснити виїзд неможливо. При цьому керувався п. 17.2 ПДР, де зазначено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Одразу після виїзду з прилеглої вулиці, він перелаштувався у ліву смугу руху, після чого був зупинений працівниками поліції.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що представник відповідача в судове засідання не з`явився та ним не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення. Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 33, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268, 278, 279, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7779016, яка винесена інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Танчин Юрієм Миколайовичем 21 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місцяпроживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департаменту патрульної поліції, ЄДРЮОФОПГФ 40108646, адреса місцязнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3.

Суддя В. І. Кавацюк