Справа № 160/22180/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі: секретаря судового засідання Богащенко А.І.
представників позивачаа Кривошеї К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс» про визнання договору недійсним,
31.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс» (далі відповідач-2), у якій просить:
В позовній заяві Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області заявлено клопотання про виклик свідків, у якому просить:
12.09.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, за участі представника позивача.
11.10.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про участь у розгляді справи в режимі відео конференції.
18.10.2023 представником позивача подано клопотання про виклик свідків та про витребування документів.
В підготовче засідання, призначене на 18.10.2023, з`явились представники позивача. Представники відповідачів в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом оголошено перерву до 31.10.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про виклик свідків. Викликано у судове засідання, призначене на 31.10.2023 о 11:00 в якості свідків: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ). Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» документи на підтвердження транспортування товару, переданого за договором № 142/4 від 12.04.2021 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс», від контрагентів-постачальників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс», а саме товарно-транспортні документи.
В підготовче засідання, призначене на 31.10.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання на 07.11.2023.
В підготовче засідання, призначене на 07.11.2023, з`явилась представник позивача. Представники відповідачів в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання на 14.11.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про повторний виклик свідків. Викликано у судове засідання, призначене на 14.11.2023 о 10:00 в якості свідків: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ). Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» документи на підтвердження транспортування товару, переданого за договором № 142/4 від 12.04.2021 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс», від контрагентів-постачальників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс», а саме товарно-транспортні документи.
В підготовче засідання, призначене на 14.11.2023, з`явилась представник позивача. Представники відповідачів в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом закрито підготовче провадження у справі та перейдено до розгляду справи по суті.
Відповідачі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс» повідомлені належним чином про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується роздруківками довідок про надсилання тексту повісток на електронні адреси відповідачів, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень Товариству з обмеженою відповідальністю «Шефікс Груп», та конвертом від Товариства з обмеженою відповідальністю «Технострой Сервіс» з відміткою поштового відділення про повернення.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі №820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представником позивача в судовому засіданні підтримано вимоги позовної заяви.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Основний вид діяльності ТОВ «Шефікс Груп» за КВЕД є 46.21 оптова торгiвля зерном, необробленим тютюном, насiнням i кормами для тварин.
Основний вид діяльності ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ СЕРВІС» за КВЕД є 46.21 оптова торгiвля зерном, необробленим тютюном, насiнням i кормами для тварин.
Між ТОВ «Шефікс Груп» (код 43400636) (постачальник) та ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ СЕРВІС» (покупець) було укладено договір №142/4 від 12.04.2021 предметом якого було: продавець зобов`язується передати у власність Покупцю товари, в подальшому «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору.
Відповідно до положень п.1.2 Договору №142/4 від 12.04.2021, перелік, ціна, кількість, вартість і асортимент Товару узгоджується Сторонами в видаткових накладних і рахунках на сплату, які є невідємною частиною Договору.
На підставі п.2.1 Договору №142/4 від 12.04.2021, поставка товару здійснюється Продавцем шляхом передачі товару Покупцю із складу Продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
ТОВ «Шефікс Груп» направило на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на адресу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ «ТЕХНОСТРОЙ СЕРВІС» (43946233) такі податкові накладні:
- від 13.04.2021 №149 на загальну суму 9973 263,95 грн, включно із ПДВ у розмірі 1662210,66 грн;
- від 13.04.2021 № 147 на загальну суму 13568533,02 грн, включно із ПДВ у розмірі 2261422,17 грн;
- від 13.04.2021 № 148 на загальну суму 15486508,67 грн, включно із ПДВ у розмірі 2581084,78 грн;
- від 13.04.2021 № 146 на загальну суму 14 691 494,93 грн, включно із ПДВ у розмірі 2448582,49 грн.
За наслідками розгляду вказаних податкових накладних позивач отримав квитанції відповідно до яких податковим органом документи прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України та одночасно запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердженні інформації в податкових накладних для розгляду питання їх реєстрації.
Відповідно до положень Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою МУ від 11.12.2019 №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
За фактом зупинення реєстрації вказаних вище податкових накладних позивач направив контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів.
Відповідно до пояснень ТОВ «Шефікс Груп» (код 43400636) до податкових накладних від 13.04.2021 №146, від 13.04.2021 №147, від 13.04.2021 №148 та від 13.04.2021 №149, які було надано на розгляд Комісії Головного управління ДПС у м. Києві встановлено таке.
В межах своєї господарської діяльності ТОВ «Шефікс Груп» використовує:
- офісне приміщення з 07 липня 2021р. за адресою: м. Дніпро, вул. Барнаульська, будинок 2А, приміщення 121, загальною площею 14,9 кв. м відповідно до укладеного договору суборенди нежитлового приміщення № 07-07/21Д-1 від 07.07.2021 з ТОВ «ФЛЕКСІБЛ ОФІС». До цього часу підприємство знаходилося за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Академіка Лебедєва, будинок 1, корпус 6, офіс 33, приміщення загальною площею 15 кв м відповідно до укладеного договору суборенди нежитлового приміщення № 08/07/ від 18.12.2020 з ТОВ «КОМ РЕНТ»;
- складське приміщення знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, вулиця Київська, будинок 1-к, відповідно до договору суборенди № 12-06 від 12.06.2020 року з ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Послуги портового експедирування та транспортно-експедиційного обслуговування надаються Товариством ПП «РОЯЛ-АСИСТЕНТ» (код ЄДРПОУ 38154054), договір №1320/6е від 01.06.2020.
Згідно наданих ТОВ «ШЕФІКС ГРУП» пояснень, товар, який було реалізовано ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ СЕРВІС», підприємство придбало як у постачальників-нерезидентів, так і у постачальників-резидентів. Серед них:
- ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), юридична адреса: АДРЕСА_3 , договір № 10 від 08.02.2021р.;
- ТОВ «ЕКСПРЕС ДІЯ» (код 38353709), юридична адреса: 8301 КИЇВСЬКА ОБЛ. М. БОРИСПІЛЬ ВУЛ. НОВА БУД. 31 -Б КВ. 126, договір № 1801004 від 18.01.2021р.;
- INNOVATION GOODS SUPPLY (Польща), контракт № IN-2502 від 25.02.2020 р.
Таким чином, товари, які було реалізовано на адресу ТОВ «Технострой Сервіс» згідно договору №142/4 від 12.04.2021, за поясненнями ТОВ «ШЕФІКС ГРУП» прибав у суб`єктів господарювання, які розташовані у різних областях України та за кордоном.
На розгляд комісії Головного управління ДПС у м. Києві було надано видаткові накладні №141 від 13.04.2021, №142 від 13.04.2021, №143 від 13.04.2021, №144 від 13.04.2021, які підписані з боку отримувача особою, яку не можливо встановити.
Так, у вказаних видаткових накладних не вказано прізвище, ім`я та по-батькові, посада, документи на підтвердження повноважень (зокрема довіреність тощо) особи, яка підписала документ в графі «Отримав (ла)». Крім того, видаткові накладні не скріплено печаткою ТОВ «Технострой Сервіс».
Даний підпис відрізняється від підпису директора ТОВ «Технострой Сервіс» ОСОБА_1 , яка підписала договір №142/4 від 12.04.2021 на виконання якого було нібито складено вказані видаткові накладні.
За таких обставин видаткові накладні №141 від 13.04.2021, №142 від 13.04.2021, №143 від 13.04.2021, №144 від 13.04.2021 не є належно оформленими первинними документами на підтвердження здійснення господарських операцій за договором №142/4 від 12.04.2021.
Тобто, ТОВ «Шефікс ГРУП» не було надано на розгляд комісії Головного управління ДПС у м. Києві належних документів, які б підтверджували настання події: «дата відвантаження товарів».
Слід зазначити, що разом з поясненнями вих. № 05/7 від 26.07.2021 ТОВ «Шефікс ГРУП» не було надано на розгляд Комісії Головного управління ДПС у м. Києві документів на підтвердження переміщення товару від контрагентів-постачальників до ТОВ «Шефікс ГРУП» та від ТОВ «Шефікс ГРУП» до ТОВ «Технострой Сервіс».
При цьому, у поясненнях ТОВ «Шефікс ГРУП» вих. № 05/7 від 26.07.2021 вказано, що товар було отримано у Постачальників-нерезидентів, так і у Постачальників-резидентів, а послуги портового експедирування та транспортно-експедиційного обслуговування надаються Товариством ПП «РОЯЛ-АСИСТЕНТ» (код ЄДРПОУ 38154054), договір №1320/6е від 01.06.2020.
Відповідно до положень договору купівлі-продажу №16 від 25.02.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ОСОБА_6 (Продавець), а саме п.3.2 доставка Товару здійснюється Покупцем за власний рахунок. Поставка здійснюється на складі Продавця за адресою: м. Тернопіль, вул.. Микулинецька бічна, 10/1.
Відповідно до положень договору №ДК-010 від 26.01.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ПП «ПАРТНЕР-ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ» (Продавець), а саме п. 2.1 поставка товару здійснюється продавцем шляхом передачі товару покупцю зі складу продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
Згідно з положеннями договору № 88/03 від 29.03.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та МП - ЗАВОД АВТОПРИЧЕПІВ, ЗАПЧАСТИН У ФОРМІ ТОВ (Продавець), а саме п. 2.1 поставка товару здійснюється продавцем шляхом передачі товару покупцю зі складу продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
Відповідно до положень договору № 242/03 від 01.03.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ТОВ «ВЕГА-П» (Продавець), а саме п. 2.1 поставка товару здійснюється продавцем шляхом передачі товару покупцю зі складу продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
На підставі положень договору № 305/03 від 01.03.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ТОВ «КЕРАМФОРТ» (Продавець), а саме п. 2.1 поставка товару здійснюється продавцем шляхом передачі товару покупцю зі складу продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
Відповідно до положень договору № 1801004 від 18.01.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ТОВ «ЕКСПРЕС ДІЯ» (Продавець), а саме п. 2.1 поставка товару здійснюється продавцем шляхом передачі товару покупцю зі складу продавця або зі складу третіх осіб, якщо інше не передбачено додатковими угодами.
Згідно з умовами положень договору поставки №10 від 08.02.2021, укладеного між ТОВ «Шефікс ГРУП» (Покупець) та ОСОБА_5 (Продавець), а саме п. 2.4 поставка товару здійснюється транспортом покупця.
В той же час, ТОВ «Шефікс ГРУП» не надано жодних документів щодо замовлення перевезення товару у інших суб`єктів господарської діяльності. Більше того, з витягу з Єдиного реєстру податкових накладних не вбачається, що ТОВ «Шефікс ГРУП» у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 замовляв послуги з перевезення, навантаження/розвантаження товару. Також слід зазначити, що відповідно до розділу «Відомості про об`єкти оподаткування» ІКС «Податковий блок» у ТОВ «Шефікс ГРУП» відсутні транспортні засоби у володінні/користуванні/власності, що відповідає інформації, зазначеній ТОВ «Шефікс ГРУП» у поясненнях вих. № 05/7 від 26.07.2021.
Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 №99 (надалі Інструкція №99), передбачено, що сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі цінності) відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів.
Інструкція №99 поширюється на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності.
Довіреностей на отримання, передачу товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Шефікс Груп» також не надано.
З схеми руху товарів та ПДВ вбачається, що ТОВ «Шефікс Груп» реалізує на ТОВ «Технострой Сервіс» наступні товари:
- головка косильна для тріммера на суму 7501,6 тис. грн;
- степлер механічний будівельний для скоб 4-14 ммм на суму 5089,1 тис. грн;
- цемент ПЦ І 500/25 кг на суму 3913,2 тис. грн;
- ДСП ламінована 16 мм (2800*2070) на суму 2685,7 тис. грн;
- затиск для фіксації з пластмаси на суму 2465,7 тис. грн;
- сокира-колун 2200г на суму 2185,0 тис. грн;
- Ceresit CM 11/27 клей для плитки на суму 2124,5 тис. грн;
- пульт радіокерування RRC на суму 2054,4 тис. грн;
- ворота секційні підйомні PRESTIGE-TS 6000x на суму 1929,1 тис. грн;
- ліфт S830 (в/п-1000кг, V-1.6м/с,) на суму 1820,6 тис. грн;
- пила-ножівка ручна по пінобетону 700 мм на суму 1538,1 тис. грн;
- насадка змінна для розмішування сумішей 100*600 на суму 1 520,4 тис. грн та інше.
В свою чергу, ТОВ «Шефікс Груп» формує податковий кредит за рахунок придбання у інших суб`єктів господарювання наступних товарів: пральна машина Indesit IWSB, телевізор XIАOMI, мікрохвильова піч Promotec, морозильна скриня ARCTIC ARL-260, кондиціонер-спліт Saturn, плита Beko, монтажний набір з висувною поличкою, плати г/картонні PLATO, ламіноване покриття для підлоги, ультра-бєль сніжно-білий, сітка, огорожна, камінь керамічний, плита OSB, суміш КНАУФ Ротбанд, портладцемент, сушка для посуду «2 в 1», LED лампа VIDEX A80, смартфон SAMSUNG SM-A325 Galaxy A32, цемент ПЦ ІІ/Б-К (Ш-3)-400 50 кг, плита MDF Л1 16 деревоволокниста, ворота секційні підйомні PRESTIGE 5470X, арматура №11,5, тощо.
З аналізу відомостей Єдиного реєстру податкових накладних та розділу «Відомості про імпортні операції» ІКС «Податковий блок» вбачається, що ТОВ «Шефікс Груп» або взагалі не закуповує/імпортує товари, які реалізовує на користь ТОВ «Технострой Сервіс», або закуповує у значно меншій кількості, ніж реалізує.
За схемою руху товарів та ПДВ ТОВ «Шефікс Груп» реалізує на користь ТОВ «Технострой Сервіс» головка косильна для трімера на суму 7501,6 тис. грн. В той же час, з ЄРПН та відомостей про імпортні операції не вбачається, що ТОВ «Шефікс Груп» взагалі придбавало товар «головка косильна для тріммера».
Відповідно до положень п. 4.1 договору №142/4 від 12.04.2021, розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється на умовах попередньої оплати або за домовленістю сторін з відстрочкою на 180 календарних днів, у безготівковому порядку та перераховується на поточний рахунок Продавця, якщо інші умови та порядок розрахунків не зазначені в додаткових угодах к договору.
При цьому, датою отримання товару за договором №142/4 від 12.04.2021, відповідно до положень п.5.1 є дата виписки видаткової накладної покупцю продавцем.
При цьому, разом з поясненнями вих. №05/7 від 26.07.2021 ТОВ «Шефікс ГРУП» надавало на розгляд комісії Головного управління ДПС у м. Києві рахунки на оплату згідно договору №142/4 від 12.04.2021, датовані 13.04.2021, де вказані реквізити для оплати АТ «МОТОР БАНК», розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 .
За таких обставин Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що руху коштів на виконання умов договору №142/4 від 12.04.2021 не було. Тобто, фактично господарські операції за договором №142/4 від 12.04.2021 року не відбувались, попри часткове документальне їх оформлення документами первинного бухгалтерського обліку, які складені з порушенням норм чинного законодавства.
Крім того, фактично, за наданою АТ «МОТОР-БАНК» інформацією не підтверджується рух коштів з метою придбання Товару, який було ніби-то реалізовано ТОВ «Шефікс Груп» на адресу ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ СЕРВІС» на виконання умов договору №142/4 від 12.04.2021.
Указом Президента України №169/2021 від 21.04.2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).
Зокрема, відповідно до Додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021, в переліку підприємств, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні санкції, є ТОВ «Шефікс Груп».
ТОВ «Шефікс Груп» знаходиться у даному переліку підприємств та має 74 порядковий номер. Також зазначається, що до ТОВ «Шефікс Груп» застосовуються наступні обмежувальні заходи на три роки:
1) блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;
2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;
9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;
10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);
11) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;
12) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;
13) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;
14) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;
15) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;
16) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;
17) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.
Рішення РНБО про застосування економічних санкцій щодо ТОВ «ШЕФІКС ГРУП» введено в дію Указом Президента України від 21.04.2021, а договір поставки між ТОВ «ШЕФІКС ГРУП» та ТОВ «Технострой Сервіс» також укладено в квітні 2021 року. Таким чином, економічні санкції, застосовані РНБО щодо ТОВ «ШЕФІКС ГРУП», унеможливлюють виконання умов договору поставки, що вкотре свідчить про відсутність реального руху коштів та товару.

Зазначене зумовило звернення до суду з позовом про визнання договору від 12.04.2021 №142/4, укладеного між ТОВ «Шефікс Груп» () та ТОВ «Технострой Сервіс» () недійсним.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Підпунктом 20.1.30 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї статті - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, оспорюванні правочини можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи або прокурора, та лише після встановлення недійсності правочину застосовуються правові наслідки недійсного правочину, які передбачені статтею 228 Цивільного кодексу України та статтею 208 Господарського кодексу України.

Правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства передбачені частиною 3 статті 228, а саме: у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Аналогічні приписи містяться в ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України у відповідності до якої, якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №816/4409/15 зазначено, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Відсутність у ТОВ «Шефікс Груп» необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, накладених санкцій РНБО, надання документів, що містять очевидні ознаки підроблення (копії платіжних доручень) свідчить про відсутність в дійсності господарських операцій з постачання товару на адресу ТОВ «Технострой Сервіс».

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2021 зазначив, що відповідно до статті 1 Закону №966-XIV, первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Враховуючи викладене, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює сама господарська операція, а не первинні документи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Судом встановлено, що ТОВ «Шефікс Груп» не здійснювало придбання товару, що був нібито реалізований на адресу ТОВ «Технострой Сервіс».

Крім того, відсутність товарно-транспортних накладних додатково свідчать про виключно документальне оформлення договорів без наміру їх виконання.

Також судом надано оцінку обставинам неявки директора ТОВ «Шефікс Груп» та директора ТОВ «Технострой Сервіс» у судове засідання у якості свідків без повідомлення поважних причин такої неявки.

Крім того, ТОВ «Шефікс Груп» не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 160/22180/23 про витребування товарно-транспортних документів та ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №160/22180/23 про повторне витребування товарно-транспортних документів.

Про обов`язковість товарно-транспортних накладних зазначається в постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №811/2247/14, від 12.06.2018 у справі №815/3310/17, зокрема, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто ТТН є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.09.2015 у справі №К/800/29513/14 зазначено, що оприбуткування товарів без наявності належним чином оформлених ТТН, в разі фізичного переміщення товарів в просторі за допомогою автомобільного транспорту, нормами чинного законодавства не передбачено.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного Суду України від 06.07.2016 у справі №К/800/38951/15, відсутність в матеріалах справи належним чином оформлених ТТН чи інших документів, що відображатимуть перевезення товару, виключає можливість встановити рух такого товару.

Слід зазначити, що Верховний Суд у справі №804/11314/15 вказував, що відповідач у ході судового розгляду посилався на те, що законність діяльності контрагентів позивача мають ознаки фіктивності, а власне поставка та придбання товарів (послуг) по ланцюгу постачання є сумнівною і свої доводи обґрунтовував тим, що окремі первинні документи підписані невстановленими особами (відсутні П.І.Б. та посади осіб, котрі їх підписували); в товарно-транспортних накладних не зазначена маса товару та його назва, не зазначено П.І.Б. осіб, котрі отримували товар, та також документ, за яким даний товар отримано; відсутні картки складського обліку; товари на реалізацію мали в більшій мірі номенклатуру «лузга насіння соняшника», але на склад з переробки позивач отримував лише готову продукцію і в жодному документі про отримання лузги насіння соняшника не йдеться; посадові особи контрагента позивача (ТОВ «Джевел Стайл») заперечують свою причетність до діяльності товариства; неузгодженість даних податкових накладних щодо номенклатури товару та адреси поставки товару, виписані в 2012 році платіжні доручення проведені банком лише в 2015 році.

Реальність, зокрема, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні товарно-матеріальні цінності та послуги отримано від указаних у первинних документах контрагентів.

Для цього необхідно встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі) як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій.

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.»

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.05.2023 у справі №1340/5998/18 зазначив, що хоча товарно-транспортна накладна не є первинним документом, коли спір стосується встановлення реальності господарської операції, її наявність та належне оформлення є належним доказом переміщення товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики.

Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий «обрив» ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; наявність кримінальних проваджень щодо контрагента; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.

Посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення як ТТН так і видаткових накладних, особистий підпис посадових осіб є обов`язковим реквізитом первинного документа, оскільки зазначення саме цієї інформації дає змогу ідентифікувати учасників господарських операцій.

У зв`язку з введенням в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року Указом Президента України від 21.04.2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», фактично з 21.04.2021 ТОВ «Шефікс Груп» позбавлено реальної можливості здійснювати господарську діяльність.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2018 (справа №809/117/13-а) зазначено: «…недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій…». Водночас суд зазначає, що необґрунтованість податкових вигод може підтверджуватись такими обставинам:

« - неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податку у документах обліку;

відсутність первинних документів обліку тощо».

При цьому суд підкреслює, що нереальність господарських операцій обумовлюється такими факторами:

відсутність трудових ресурсів;

відсутність технічного персоналу;

відсутність транспортних засобів;

відсутність матеріальної бази.

Аналогічні за своїм змістом є правові позиції Верховного Суду, закріплені в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 (справа №815/3666/16), постанові Верховного Суду від 10.04.2018 (справа №815/24/17).

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.09.2020 у справі №805/3461/16-а: «Відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції: наявність майна, трудових ресурсів. Виробничо-складських приміщень як платника, так і контрагента, які б свідчили про наявність товарного характеру операцій, унеможливлюють висновок щодо реальності придбання товарів (робіт, послуг), фактичного та обґрунтованого вчинення позивачем витрат з їх придбання, наявності правових та фактичних підстав для віднесення сум до складу податкового кредиту».

Тобто, у відповідній правовій позиції суд резюмує, що відсутність матеріальних та трудових ресурсів у постачальника обумовлює ситуацію, за якої платник податків покупець позбавляється права на податковий кредит.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 05.05.2023 у справі №160/15514/20, звернуто увагу суду на наступне: у справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування в податковому обліку податкового кредиту та на зменшення фінансового результату до оподаткування на суму витрат, відображену в бухгалтерському обліку, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язано з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника та має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту документа (заповнення обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

У постанові від 18.03.2020 (справа №826/8114/15) Верховний Суд, зробивши висновки, наведені вище, також зазначив, що «У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростувати ці доводи. Платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватися належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання договорів, отримання прибутку та прав на отримання певних преференцій».

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих актів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обігу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставини справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Відповідачами документів обов`язкового первинного та бухгалтерського обліку, належно складених, суду не надано, жодних пояснень на спростування позовних вимог та встановлених обставин не надано.

На підставі викладеного суд робить висновок про наявність обґрунтованих підстав для визнання договору від 12.04.2021 №142/4, укладеного між ТОВ «Шефікс Груп» та ТОВ «Технострой Сервіс», недійсним.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати у вигляді сплаченої позивачем суми судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Товариства з обмеженою відповідальністю Шефікс Груп (вул. Барнаульська, буд. 2А, прим. 121, м. Дніпро, 49044, ), Товариства з обмеженою відповідальністю Технострой Сервіс (вул. Київська, буд. 4, офіс 878, м. Вишневе, Бучанський р-н., Київська область, 08132, ) про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати договір від 12.04.2021 №142/4, укладений між ТОВ Шефікс Груп () та ТОВ Технострой Сервіс () - недійсним.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя Р.З. Голобутовський