Справа № 520/10104/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 р.Справа № 520/10104/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, по справі № 520/10104/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 295 від 03.06.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 288 о/с від 14.06.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення Позивача з 14.06.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 14.06.2022 у кількості 15 діб;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.06.2022 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №520/10104/22 залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та увалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказала на те, що доводи суду першої інстанції про невиконання позивачем наказу ОСОБА_2 від 28.04.2022 про евакуацію на підконтрольну територію у строк до 30.04.2022, не може спростувати того, що позивач відповідний наказ не отримувала через відсутність такої можливості. Так, з початком воєнних дій на території міста Куп`янськ зник мобільний зв`язок, інтернет та електроенергія, у зв`язку з чим позивач не мала доступу до всіх можливих месенджерів (Viber, WhatsApp, Telegram, тощо) та електронної пошти. Отже, позивач наполягає, що матеріали службового розслідування не містить доказів повідомлення їй про наказ евакуюватися до 30.04.2022. Апелянт також стверджує, що матеріали службового розслідування не містять доказів відсутності позивача на службі без поважних причин, з огляду на перебування в окупації та труднощі із евакуацією на підконтрольну територію. Крім того, позивач в апеляційній скарзі зауважує, що в порушення вимог статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відсутні докази належного повідомлення позивача із пропозицією надати пояснення щодо суті службового розслідування, а також наявні недоліки у висновку службового розслідування.

Не погоджуючи із доводами апеляційної скарги відповідачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в якому просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на скаргу дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач мала звання капітана поліції та з 02.12.2021 до моменту звільнення, обіймала посаду інспектора сектора моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

09 травня 2022 року до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції Кривошеї О.М., в якому повідомлялось, що ним 28.04.2022 було надано підлеглим працівникам усний наказ про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі, і інспектору сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 .

Проте, з 01.05.2022 вищевказана поліцейська до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибула, була відсутня на службі без поважних причин, та відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступила.

Так, 10.05.2022 Головним управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ № 610 про призначення відносно позивача службового розслідування стосовно відсутності на службі з 01.05.2022 і створено Дисциплінарну комісію у складі 3 осіб, а саме: голови комісії заступника начальника ВСР УГІ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 та членів комісії: старшого інспектора з ОД ВСР УГІ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 (наказом ГУНП від 24.05.2022 № 667 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Харківській області від 10.05.2022 № 610» службове розслідування було продовжено).

Під час проведення службового розслідування свої пояснення надав і начальник Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 , в яких повідомив, що він з 24.02.2022 перебував на неокупованій території. Поки була можливість, він підтримував телефонний зв`язок з підлеглими, які залишились на окупованій території. 28.04.2022 ним був відданий наказ своїм підлеглим, щоб вони всіма можливими шляхами виходили на неокуповану військами рф територію. Однак, станом на 03.06.2022, на виконання наказу ОСОБА_2 , на підконтрольну територію з окупації вийшли лише 15 працівників.

До свого пояснення полковник поліції ОСОБА_2 додав список особового складу з номерами мобільних телефонів, за якими він телефонував своїм підлеглим.

Опитаний під час проведення службового розслідування заступник начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_6 підтвердив відомості з приводу того, що він також на виконання наказу полковника поліції ОСОБА_2 , телефонував поліцейським, які перебувають на непідконтрольній території, щоб останні з 28.04.2022 евакуювались на підконтрольну Україні територію.

Опитані поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, які вийшли з тимчасово окупованої території Куп`янського району Харківської області, у своїх поясненнях зазначили, що на час початку збройної агресії рф вони перебували в м.Куп`янськ Харківської області. З 24.02.2022 по 26.02.2022 деякі поліцейські виконували свої функціональні обов`язки за місцем служби. Після окупації м. Куп`янськ, 27.02.2022 збройними силами рф вони перебували в м.Куп`янськ разом зі своїми родинами. На тимчасово окупованій території вони перебували у м. Куп`янськ, приблизно, до кінця квітня поточного року. З представниками окупантів не співпрацювали, факти добровільної співпраці працівників Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області з окупантами їм на той час відомі не були, безпосередніми свідками такої співпраці також не були. З окупованої території на підконтрольну територію виїжджали колоною або самостійно разом з родинами.

Дисциплінарною комісією на виконання вимог статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 20.05.2022 з використанням засобів електронної комунікації був здійснений виклик за допомогою: смс повідомлень (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 380), «Ватсап» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 381), «Вайбер» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 383), «Телеграм» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 384) та на електронну адресу (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 382) всіх поліцейських, в тому числі і ОСОБА_1 , які перебувають на тимчасово окупованій рф території, з запрошенням прибути 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області для надання письмових пояснень.

Станом на 23.05.2022 поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, в тому числі і заявниця, не прибули до УГІ ГУНП в Харківській області, про що був складений акт про відмову від надання пояснень від 23.05.2022 № 386.

Наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для прийняття зазначеного рішення послугували матеріали службового розслідування, за результатами якого начальником ГУНП в Харківській області 03.06.2022 був затверджений висновок службового розслідування, а в подальшому підписаний наказ ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 № 295, яким до інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вважаючи необґрунтованими накази Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарна комісія під час службового розслідування повно встановила та з`ясувала обставини події та правомірно дійшла висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 8, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23 та частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 2 статті 19 Конституції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Харківській області є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною першою статті 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 18 Закону №580-VIII поліцейській зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно частин першої та другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із вимогами статей 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Висновки відповідача про застосування дисциплінарного стягнення до позивача засновувались на тому, що в період з 01.05.2022 по 03.06.2022 капітал поліції ОСОБА_1 безпідставно була відсутньою на службі без поважних причин, не виконала усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути за місцем дислокації підрозділу, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, тим самим скоївши прогули, а також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення та на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Дисциплінарний проступок позивача виразився у порушенні вимог ч.1 ст.8, п.1,2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України «Про національну поліцію», ч.25 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

З огляду на зазначене нормативне регулювання, колегія суддів зазначає, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" №64/2022 введено воєнний стан на території України, який внаслідок продовження триває.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на час введення воєнного стану проходила службу в м. Куп`янськ Харківської області на посаді інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 від 09.05.2022, в якому повідомлялось, що ним 28.04.2022 було надано підлеглим працівникам усний наказ про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі, і інспектору сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 . Проте, з 01.05.2022 вищевказана поліцейська до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибула, була відсутня на службі без поважних причин, та відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступила (а.с.134, 137-144 том 1).

В якості доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді безпідставної відсутності на службі в період з 01.05.2022 по 03.06.2022 відповідач надав до суду наступні докази: наказ ГУНП в Харківській області від 19.12.2021 №2062 «Про заходи зміцнення дисципліни та законності в підрозділах ГУНП в Харківській області» (а.с. 199 том 1), витяг з наказу ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 №288 о/с про звільнення ОСОБА_1 (а.с. 201 том 1), наказ ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області» (а.с. 202 том 1), наказ Національної поліції України від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» (а.с. 203 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 04.06.2022 №19/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 205 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 13.06.2022 №22/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 206 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 18.06.2022 №24/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 207 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 25.06.2022 №27/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 208 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 02.07.2022 №29/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 209 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 11.07.2022 №31/119/02/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 210 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 16.07.2022 №33/119/02/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 211 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 01.08.2022 №39/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 212 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 08.08.2022 №41/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 213 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 25.07.2022 №36/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 214 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 15.08.2022 №44/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 215 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 29.08.2022 №47/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 216 том 1), доручення ГУНП в Харківській області від 05.09.2022 №49/119/01/25-2022 «Про організацію евакуації населення з окупованих територій через дамбу в с.Печеніки» (а.с. 217-218 том 1), наказ Національної поліції України від 15.04.2022 №260 «Про внесення змін до наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242» (а.с. 219-220 том 1), наказ ГУНП в Харківській області №295 від 03.06.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» (а.с. 221-243 том 1), наказ ГУНП в Харківській області «Про призначення і проведення службового розслідування» №610 від 10.05.2022 (а.с. 244-247 том 1), довідка про доходи №518 від 06.12.2022 (а.с. 248 том 1).

Суд першої інстанції визнав вказані докази належними та достатніми в підтвердження відсутності позивача на службі, у зв`язку з чим дійшов висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, шляхом звільнення зі служби в поліції.

Проте, колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, не з`ясував якими саме доказами доведено відсутність позивача на службі без поважних причин з травня по червень 2022 року та завчасність доведення до позивача усного наказу керівництва про прибуття до місця дислокації.

Зокрема, з письмових пояснень начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 від 11.05.2022 (а.с. 132-133 том 2) вбачається, що останній з 24.02.2022 перебував у місті Харків. Поки була можливість, він підтримував телефонний зв`язок з підлеглими, які залишились на окупованій території. Ним неодноразово проводились бесіди із підлеглими про важливість виїзду з тимчасово окупованої території, в тому числі через заступника начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_6 . Проте у зв`язку із відсутністю зв`язку у Куп`янському районі з більшістю працівників не вдалося поспілкуватись. Станом на 16.05.2022 на підконтрольну територію з окупації вийшли лише деякі працівників, а близько 200 співробітників Куп`янського РВП до місця дислокації не прибули та залишались на тимчасово окупованій території.

У письмових поясненнях заступника начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_6 від 11.05.2023 (а.с. 145-146 том 1) зазначено, що ним неодноразово із 30.03.2022 по 28.04.2022 особовому складу Куп`янського РВП (СПД-1, ВОД-1 та ВП-1), який залишався на тимчасово окупованій території, доводився наказ ГУНП в Харківській області про необхідність евакуюватися до 30.04.2022 на підконтрольну територію Харківської області та прибути за місцезнаходженням підрозділу. Станом на 09.05.2022 на тимчасово окупованій території в Куп`янському РВП залишилось 203 співробітників. ОСОБА_6 спілкувався з деякими співробітниками, але з більшістю спілкування не вдалося, через часткову відсутність зв`язку. Також ОСОБА_6 у своїх пояснення приводить, що переважна більшість співробітників володіють інформацією про важливість виїзду з тимчасово окупованої території.

Таким чином, у своїх поясненнях ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_6 не зазначають про доведення до позивача саме наказу керівника про необхідність виїхати, а лише вказує про повідомлення співробітників Куп`янського районного відділу поліції про необхідність здійснити евакуацію із окупованої території.

Отже, із приведених доказів не вбачається, що ОСОБА_1 дійсно було повідомлення завчасно вимогу евакуюватися саме у формі наказу керівника.

Допитаний в суді апеляційної інстанції начальник Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що ним було надано наказ про евакуацію на підконтрольну територію Харківської області, який доводився до співробітників через їх безпосередніх керівників. Проте, безпосередньо позивачу, ОСОБА_2 не надавав наказ про евакуацію. Як вказав свідок, такий наказ був переданий ОСОБА_1 її безпосереднім керівником ОСОБА_7 . Поряд з цим, ОСОБА_2 пояснив, що непоодинокими були випадки ускладненого телефонного зв`язку із працівниками, які залишились на окупованих територія.

Таким чином, допитаний в ході судового розгляду начальник Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 не підтвердив факту повідомлення позивача стосовно усного наказу про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022.

Окрім того, доводячи правомірність оспорюваних наказів відповідачем до суду апеляційної інстанції подано копії письмових пояснень, зокрема: ОСОБА_8 від 25.05.2023 (а.с. 95-96 том 2), ОСОБА_9 від 17.05.2023 (а.с. 103-104 том 2), ОСОБА_7 від 18.05.2023 (а.с. 107-108 том 2), ОСОБА_2 від 11.05.2023 (а.с. 132-133 том 2), ОСОБА_10 від 02.06.2023 (а.с. 125-127 том 2), ОСОБА_11 від 02.06.2023 (а.с. 128-131 том 2), ОСОБА_12 від 22.05.2023 (а.с. 97-98 том 2), ОСОБА_13 від 17.05.2023 (а.с. 99-100 том 2), ОСОБА_14 від 16.05.2022 (а.с. 101-102 том 2), ОСОБА_15 від 20.05.2023 (а.с. 112-115 том 2), ОСОБА_16 від 27.05.2023 (а.с. 119-124 том 2), ОСОБА_17 від 18.05.2023 (а.с. 109-111 том 2), ОСОБА_18 від 02.06.2023 (а.с. 116-118 том 2), ОСОБА_19 від 18.05.2022 (а.с. 105-106 том 2), ОСОБА_20 від 02.06.2023 (а.с. 134-138 том 2), ОСОБА_21 від 02.06.2023 (а.с. 139-143 том 2),

З посилання на приведені письмові пояснення відповідач доводить існування у ОСОБА_1 реальної можливості покинути окуповану територію, оскільки в поясненнях приведених вище поліцейських описано, як останні здійснювали виїзд з Куп`янського району у квітні-червні 2022 року на підконтрольну територію України. Проте, такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки приведені пояснення поліцейських також містять свідчення про спроби останніх виїхати, які не завжди закінчувались успішно, у зв`язку з тим, що людей через блок-пости рф не завжди пропускали, а відтак це не всім вдавалось зробити.

Поряд з цим, відповідач доводячи факт обізнаності позивача про необхідність евакуюватися на підконтрольну територію надав до суду апеляційної інстанції фото переписки в месенджері (а.с. 88-89 том 2) та письмові пояснення ОСОБА_7 від 22.11.2023 (а.с. 90-91), за змістом яких вбачається про те, що невідомому абоненту було повідомлено про необхідність виїзду із застереженням про звільнення у зв`язку з невиїздом. Оцінивши надані докази колегія суддів не вбачає підстав для оцінки їх як належних, оскільки встановити адресатів переписки на фото (а.с. 88-89) дійсно не вбачається за можливе. При цьому, пояснення ОСОБА_7 , складено 22.11.2023, тобто після проведення дисциплінарного розслідування та такі пояснення лише вказують на те, що ОСОБА_1 була повідомлена ОСОБА_7 про необхідність евакуації із застереженням про звільнення, без наведення про те, що така вимога є наказом та має бути виконана у визначений строк.

Більш того, представником відповідача в судовому засіданні підтверджено, що повідомлення про необхідність виїзду було доставлене і переглянуте абонентом лише 06.05.2022.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що приведені фото переписки в месенджері та письмові пояснення ОСОБА_7 від 22.11.2023 не даються підстав вважати, що ОСОБА_1 у визначеному порядку була повідомлена про необхідність виконання наказу керівництва евакуюватися з тимчасово окупованої території у стислий строк, тобто до 30.04.2022.

З огляду на викладене колегією суддів зауважено, що з даних пояснень неможливо встановити, що позивача було повідомлено про вказаний наказ завчасно.

Також представник позивача в ході судового розгляду наполягав на тому, що у позивача за період перебування в окупації були побоювання стосовно можливих провокацій з боку працівників поліції, що перейшли на бік окупаційної влади, у зв`язку з чим, нею могли бути видалені текстові повідомлення, оскільки вони могли бути надісланні з метою провокації.

Загальновідомими є обставини, що Куп`янський район Харківської області, в тому числі місто Куп`янськ та смт Ківшарівка, з початку військової агресії зазнавало артилерійських та ракетних обстрілів, а з лютого по вересень 2022 року перебувало в тимчасовій окупації.

Також колегією суддів враховується, що загальновідомими обставинами є тривала окупація м. Куп`янськ Харківської області та перебої із телефонним зв`язком.

Слід зазначити, що невихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин. Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися як відсутність на роботі без поважних причин.

Окрім того, відповідачем в ході розгляду справи не надано доказів наявності у позивача реальної можливості у визначений строк (з 28.04.2022 по 30.04.2022) евакуюватися на підконтрольну територію, з огляду на проведення бойових дій та окупацію вказаних територій.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції обставини спростовують висновки відповідача та суду першої інстанції про відсутність позивача на службі без поважних причин. Відповідачем належними доказами не підтверджено завчасного доведення позивачу у належній формі усного наказу керівництва ГУ НП в Харківській області щодо необхідності у строк до 30.04.2022 евакуюватися з окупованих територій та прибути до місця дислокації, визначеного керівництвом ГУ НП в Харківській області, а також немає доказів відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022 .

Крім того, колегія суддів враховує, що про проведення службового розслідування позивач не була обізнана в належний на те спосіб, і у свою чергу в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про існування наказу про евакуацію та необхідності його беззастережного виконання. Більш того, відповідачем не надано докази наявності у позивача реальної можливості безпечно виїхати з окупованої території.

Висновки службового розслідування, які суд першої інстанції визнав обґрунтованими, зроблені лише з урахуванням пояснень керівників поліцейських, відносно яких проводилось службове розслідування, без надання оцінки доводам ОСОБА_1 , без з`ясування всіх обставин, відсутності доказів завчасного повідомлення позивачу про виконання цього наказу, обставин неявки позивача на службу, без врахування її особи, ступеня її вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, її попередньої поведінки, ставлення до служби.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, скоєння прогулів.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, що призвело до невірного вирішення справи, а тому наявні підстави для скасування судового рішення та прийняття нового про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправними накази від 03.06.2022 № 295 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та від 14.06.2022 288 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з наступного дня за днем звільнення (14.06.2022), а саме з 15.06.2022.

Ураховуючи висновок щодо протиправності звільнення позивача зі служби та наявність підстав для скасування наказу про його звільнення і необхідність поновлення позивача на посаді, колегія суддів доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на корить позивача середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Відповідно до частин першої та другої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, з огляду на надані позивачем письмові пояснення щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів приводить наступне.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до пункту 9 розділу І вказаного Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, зі змісту Порядку № 260 вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки відсутній чітко визначений порядок для підрахунку середнього грошового забезпечення для поліцейських, у випадку їх звільнення, колегія суддів зазначає, що можливо застосувати, як положення Порядку №100, так і норми Порядку №260.

Отже, застосовуючи правила підрахунку середньої заробітної плати за Порядком №100, суд апеляційної інстанції враховує вимоги Порядку №260 щодо особливостей обрахунку грошового забезпечення поліцейських з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

При цьому, згідно останньої із поданих до суду довідок про доходи №1083 від 22.11.2023 (а.с. 94 том 2) ОСОБА_1 у березні 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 11900,53 гривень за 31 робочий день, у квітні 2022 року - 11900,53 гривень за 30 робочих днів.

У відповідності до абзацу 4 пункту 2 Розділу ІІ Порядку №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відтак, беручи до уваги, що позивач протягом травня-червня 2022 року не отримувала заробітку плату, то судом враховується розмір грошового забезпечення позивача за березень-квітень 2022 року згідно останньої із поданих суду довідок про доходи ОСОБА_1 .

Враховуючи, що загальна кількість робочих днів за березень 2022 року та за квітень 2022 року становила 61 робочих днів, то середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складав 390,18 гривень (23 801,06 грн/61 днів = 390,18 грн/день). Період вимушеного прогулу позивача з 15 червня 2022 року (день наступний за днем звільнення) по 06 грудня 2023 року (день ухвалення рішення про поновлення) складає 539 календарних днів.

Відтак, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 15 червня 2022 року по 06 грудня 2023 року складає 210 307,02 гривень (390,18 грн/день х 539 календарних днів).

Приведені висновки суду щодо питань підрахунку середнього заробітку узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду викладеними у постановах від 04 серпня 2022 року у справі № 824/3161/14-а, від 24 жовтня 2019 року у справі № 821/1226/16 та від 28 квітня 2022 року у справі № 806/1914/17.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наявні підстав для задоволення позову ОСОБА_1 вимог про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 червня 2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України у розмірі 210 307,02 гривень.

За приписами пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/10104/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» № 295 від 03.06.2022, в частині застосування до інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 14.06.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 14.06.2022 у кількості 15 діб.

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з 15 червня 2022 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 червня 2022 по день поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору моніторингу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області у сумі 210 307 (двісті десять тисяч триста сім) гривень 02 (дві) копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 14.12.2023