Справа № 500/6636/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6636/23

12 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що як вбачається із Витягу з Наказу № 132 о/с від 18 червня 2013 року, при звільненні з органів внутрішніх справ, позивачу було виплачено лише грошову компенсацію за невикористану відпустку та жодної одноразової допомоги при звільненні йому не було виплачено, адже така одноразова грошова допомога не була передбачена Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ № 114 від 29 липня 1991 року. Тобто, в даному випадку станом на момент звільнення з органів внутрішніх справ, позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Оскільки при винесенні наказу № 275 від 20 вересня 2023 року Чортківським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, позивач неправомірно позбавлений виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 років 10 місяців 15 днів попереднього місця служби в органах внутрішніх справ з незаконних підстав, відповідно він вимушений звернутися до суду із адміністративним позовом про визнання дій відповідача неправомірними, частково скасування наказу та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 20.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року здійснено заміну сторони відповідача, а саме: замінено відповідача у справі Чортківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на належного відповідача - Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вулиця Тролейбусна, 5, Тернопіль, Тернопільська область, 46000, ).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 07.12.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Факт набуття чи ненабуття Позивачем права на виплату одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні, відповідно до частини другої статті 15 Закону N 2011-XII є ключовим при вирішенні питання зарахування/не зарахування періоду попередньої служби для розрахунку одноразової грошової допомоги у разі повторного звільнення військовослужбовця з військової служби та без встановлення якого надати оцінку правомірності внесених відповідачем змін оскаржуваним наказом до періоду нарахування одноразової грошової допомоги позивачу не можливо.

З аналізу статті 15 Закону N 2011-XII та пункту 10 Постанови N 393 слідує, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

Винятком з цього правила є виплата повторно звільненій з військової служби особі одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби у разі, якщо така особа не набула права на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується Позивачем, що позивач 18.06.2013 року на підставі наказу №132 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за статтею 64 (за власним бажанням).

Представник відповідача зазначив, що станом на день звільнення Позивача діяла Постанова 393, у якій передбачалось виплату ОГД при звільненні за цією підставою. Крім того, у Позивача на день звільнення було 13 років календарної вислуги, тому всі підстави для отримання цієї допомоги на той момент у нього були.

Тернопільський ОТЦК та СП не може відповідати за дії інших установ, у наслідок яких відбулось порушення прав Позивача на ОГД при звільненні.

В даній справі, чітко та послідовно ІНФОРМАЦІЯ_1 наведено аргументи, що Позивач дійсно набув право на ОГД при звільненні з органів МВС, а тому заявлені позовні вимоги саме до Тернопільського ОТЦК та СП є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ на атестованих посадах з 03 серпня 1999 року по 18 червня 2013 року та Наказом № 132о/с від 18 червня 2013 року звільнений з органів внутрішніх справ за ст. 64 п ж (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 13 років 10 місяців 15 днів, в пільговому обчисленні: 19 років 10 місяців 12 днів. Час служби в пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) - 05 років 11 місяців 27 днів.

З 14 квітня 2016 року по 10 серпня 2018 року позивач проходив військову службу у Борщівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області ОК Захід, а з 10 серпня 2021 року по 20 вересня 2023 року в Чортківському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області ОК Захід. Загальний стаж служби в Збройних силах України становить 07 років 05 місяців 09 днів.

Наказом начальника Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) № 275 від 20 вересня 2023 року мене, підполковника ОСОБА_1 , начальника другого відділу Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, звільненого наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 03 вересня 2023 року № 577 у відставку за підпунктом б за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, вважати, що 20 вересня 2023 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до другого відділу Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Тобто, з 20 вересня 2023 року позивач звільнений з військової служби за станом здоров`я.

Окрім цього, у абзаці 3 п. 2 Наказу № 275 від 20 вересня 2023 року зазначено: Вислуга у Збройних силах України становить: 21 рік 03 місяці 21 день, пільгова 05 років 05 місяців 24 дні, загальна 26 років 09 місяців 15 днів.

Проте, у абзаці 13 пункту 2 Наказу № 275 від 20 вересня 2023 року, зазначено: Виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби військовослужбовцю, який проходить кадрову військову службу та звільняється зі служби за станом здоров`я, відповідно до п. 1 Розділу XXXII наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за сім повних календарних років безперервної військової служби.

З винесеним наказом № 275 від 20 вересня 2023 року в частині винесення абзацу 13 пункту 2 Наказу позивач не згідний та вважає його незаконним.

Як вбачається із Наказу № 132 о/с від 18 червня 2013 року та довідки № 338 від 12.12.2022 року його загальна вислуга років служби в органах внутрішніх справ складає 13 років 10 місяців та 15 днів, а згідно Довідки про проходження військової служби загальна вислуга років як військовослужбовця Збройних сил України за період з 14 квітня 2016 року складає 07 років 05 місяців 09 днів.

Отже, загальний стаж служби позивача в органах внутрішніх справ та військової служби в Збройних силах України становить 21 рік 03 місяці 21 день.

Позивач вважає, що станом на момент звільнення із військової служби 20 вересня 2023 року Відповідач повинен був виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Не погодившись із діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (в редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби у 2017 році) (далі Закон N 2011-XII) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується.

Абзацом шостим пункту 2 частини другої цієї статті визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Аналогічні приписи містяться у пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі Постанова N 393) (станом на момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ) та чинні на даний момент.

Так, відповідно до пункту 10 вказаної Постанови N 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Слід зазначити, що факт набуття чи ненабуття Позивачем права на виплату одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні, відповідно до частини другої статті 15 Закону N 2011-XII є ключовим при вирішенні питання зарахування/не зарахування періоду попередньої служби для розрахунку одноразової грошової допомоги у разі повторного звільнення військовослужбовця з військової служби та без встановлення якого надати оцінку правомірності внесених відповідачем змін оскаржуваним наказом до періоду нарахування одноразової грошової допомоги позивачу неможливо.

З аналізу статті 15 Закону N 2011-XII та пункту 10 Постанови N 393 слідує, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

Винятком з цього правила є виплата повторно звільненій з військової служби особі одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби у разі, якщо така особа не набула права на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується Позивачем, що позивач 18.06.2013 року на підставі наказу №132 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за статтею 64 (за власним бажанням).

Суд звертає увагу, що станом на день звільнення Позивача діяла Постанова 393, у якій передбачалось виплату ОГД при звільненні за цією підставою. Крім того, у Позивача на день звільнення було 13 років календарної вислуги, тому всі підстави для отримання цієї допомоги на той момент у нього були.

Постанова чітко та імперативно визначає можливість отримання одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби, і в даному випадку спірних правовідносин не може застосовуватись до Позивача, оскільки він набув право на ОГД при звільненні з органів внутрішніх справ.

Тернопільський ОТЦК та СП не може відповідати за дії інших установ, у наслідок яких відбулось порушення прав Позивача на ОГД при звільненні.

Посилання Позивача на те, що він не набув права на ОГД при звільненні з органів МВС є абсурдним, оскільки як описано вище, всі умови для отримання ОГД у нього були, однак не були реалізовані.

Чинним законодавством не передбачено можливості виплати ОГД при звільнення з врахуванням попередньої вислуги років через не виплату компетентним органам ОГД, а тільки у разі не набуття права на ОГД.

Також суд вважає, що є помилковим посилання позивача на Постанову висловлену Верховним Судом у постанові від 25 жовтня 2018 року у справі N 552/4468/17, є некоректним, оскільки вказана справа стосується випадку, коли позивач був звільнений із Збройних Сил України саме за систематичне невиконання умов контракту, що у його випадку не мало місця.

У Постанові від 17.04.2022 № 440/1620/19 Верховного Суду палати Касаційного адміністративного суду, суд висловив позицію, що, «факт набуття чи ненабуття позивачем права на виплату одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні, відповідно до частини другої статті 15 Закону N 2011-XII є ключовим при вирішенні питання зарахування/не зарахування періоду попередньої служби для розрахунку одноразової грошової допомоги у разі повторного звільнення військовослужбовця з військової служби та без встановлення якого надати оцінку правомірності внесених відповідачем змін оскаржуваним наказом до періоду нарахування одноразової грошової допомоги позивачу не можливо».

В даній справі, чітко та послідовно ІНФОРМАЦІЯ_1 наведено аргументи, що Позивач дійсно набув право на ОГД при звільненні з органів МВС, а тому заявлені позовні вимоги саме до Тернопільського ОТЦК та СП є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.