Справа № 362/4824/23
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/4824/23
Провадження 2-а/362/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Київській області й інспектора СПО № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Чуйка Б.П. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції України у Київській області (далі відповідач 1) та інспектора СПО № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Чуйка Б.П. (далі відповідач 2) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову БАВ № 428775 від 14.04.2023, що була винесена відповідачем-2, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (далі оскаржувана постанова).

Позов обґрунований тим, що він дійсно 14.04.2023 у вечірній час доби зі знайомими дівчатами перебував у АДРЕСА_1 , поруч із своїм автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого був вимкнутий. У цей час до автомобіля під`їхали поліцейські, які вимагали від нього документи для перевірки і стверджували, що він, позивач, керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Таке звинувачення поліцейських призвело до того, що позивач розгубився і перестав орієнтуватися у ситуації. Скориставшись таким його станом, відповідач-2 виніс оскаржувану постанову. ОСОБА_1 наголосив, що ця постанова винесена без процедури розгляду справи. З цих підстав вважає постанову протиправною та просив її скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою від 21.08.2023 суд поновив строк звернення до адміністративного суду, відкрив провадження у справі й ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідачів надати суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документи у справі, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова. Крім того, відповідачам запропоновано подати до суду відзив на позов.

Станом на 11.12.2023 відзив на позов до суду не надійшов, будь-яких заяв, клопотань чи пояснень щодо причин неподання відзиву від відповідачів до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України суд кваліфікує неподання відповідачами відзиву на позов судом як визнання позову.

Вивчивши наявні при справі докази, суд установив таке.

14.04.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 і ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень (постанова від 14.04.2023 серії БАВ № 428775).

За змістом указаної постанови 14.04.2023 о 20:46 у с. Данилівка по вул. Озерна, 2, ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3в ПДР України, а також не мав при собі посвідчення водія категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. Його дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вже зазначено, позивач стверджує, що перебував у вказаному у оскаржуваній постанові місці і час, однак перебував поруч зі своїм автомобілем, двигун якого був вимкнений. Вважає, що відсутні докази вчинення ним будь-якого порушення ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Як вже зазначено, позивач наполягає на недотриманні з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема взагалі її відсутності, а також заперечує факт порушення ним будь-яких вимог ПДР України, наголошуючи, що автомобілем не керував.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Суд констатує, що відповідачі не надали суду жодних доказів порушення позивачем ч 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, як і відзивів на позов.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

У цій справі відповідачі не надали також належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності спірної постанови та жодним чином не спростували наведених у позові аргументів позивача у цій частині.

Також суд констатує, що відповідачі не довели належними та допустимими доказами дотримання з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, гарантування обумовлених ст. 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд наголошує на тому, що гарантування обумовлених ст. 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинно передувати фактичному розгляду справи про адміністративне правопорушення, який закінчується винесенням постанови про адміністративне правопорушення, а не навпаки.

З урахуванням наведеного суд констатує, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду компетентним органом (посадовою особою).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам позивача по суті адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову і надіслати справу на новий розгляд.

За правилом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 536,60 гривень. З огляду на результат розгляду справи, зазначені судові витрати належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Вийти за межі заявлених ним позовних вимог.

Скасувати постанову від 14.04.2023 серії БАВ № 428775, винесену інспектором СПД № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Чуйком Б.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП на новий розгляд до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Київській області на корить ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко