Справа № 686/26917/23
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/282/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача Бринцевої С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови,

встановив:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постановипо справі про адміністративне правопорушення №5170 від 15.09.2023р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. В обґрунтування зазначених вимог позивач вказав, що дана постанова №5170 від 15.09.2023р. підлягає скасуванню оскільки 08.09.2023 року прибувши до Другого відділу Хмельницького РТЦК та СП він надав капітану ОСОБА_2 своє посвідчення про приписку до призовної дільниці №035 Городоцько-Ярмолинецького ОРВК Хмельницької області та просив надати військово-обліковий документ замість нього. Йому надали список документів, які необхідні для постановлення його на облік, включаючи проходження військово-лікарської комісії для визначення стану здоров`я.

Згідно витягу з книги протоколів засідань призовної комісії (протокол від 13.12.2021р. №114) його рішенням районної призовної комісії згідно абз.3 ч.1 ст.18 та абз.8 ч.3 ст.16 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від призову на строкову військову службу по досягненню 27-річного віку, та взято на військовий облік військовозобов`язаних, матеріали направити до правоохоронних органів, як такого, який ухилявся від призову.

Однак згідно протоколу, який був складений старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_3 , було встановлено, що 12.09.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із письмовою заявою про виготовлення військово-облікового документа. Під час прийому документів було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 13.12.2021 року був переведений з обліку призовників на облік військовозобов`язаних відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії другого відділу Хмельницького РТЦК та СП, протокол № 114 від 13.12.2021 року.

З грудня 2021 року по 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 до 2 відділу Хмельницького РТЦК та СП не з`являвся, на облік військово-зобов`язаних не став, чим порушив норми п. 1 додатку 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" постанова Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", про перебування на військовому обліку за місцем проживання у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає зазначену постанову неправомірною та винесеною з порушенням діючих законів України: при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 256 КУПАП не зазначено час вчинення правопорушення, не зазначено і в оскаржуваній постанові, за якою саме ознакою кваліфіковані його дії як про правопорушника за ч. 1 чи 2 статті 210 КУПАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про порушення ним правил військового обліку.

Так, 15.09.2023 року адвокатом Бринцевою С.С. було повідомлено Хмельницький РТЦК та СП про неможливість розгляду справи відносно ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 бажає бути присутнім та надавати свої пояснення, а також було повідомлено про те, що ОСОБА_1 хворіє, та бажає бути присутнім під час розгляду справи відносно нього. Дана заява була проігнорована ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушено право надання особистих пояснень самого ОСОБА_1 , а також його право на захист, оскільки 15.09.2023 року в приміщенні Хмельницького РТЦК та СП адвокатом Бринцевою С.С. було надано заяву про відкладення розгляду справи, так як вчасно розгляд протоколу відносно ОСОБА_1 не почався, та взагалі було повідомлено адвоката про те, що наразі триває нарада, а тому розгляд протоколу буде розглядатись після наради, хоча не конкретизовано ані час розгляду протоколу, ані конкретного місця розгляду.

Крім наведеного, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 не мав права редагувати фабулу, за якою було сформовано протокол та притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , а тому це також є підставою для скасування відповідної постанови № 5170 від 15.09.2023 р.

Також, відповідно до долученого до протоколу витягу з книги протоколів засідань призовної комісії 13 грудня 2021 року №114 ОСОБА_1 не було на той час ще 27 років, а тому це не є підставою для формування протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП.

Витяг з книги протоколів засідань призовної комісії (протокол від 13 грудня 2021 року №114) завізований начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 та наказано головному спеціалісту видати тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, що зроблено не було ані 08.09.2023 року, ані 12.09.2023 р. під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП, ані винесення самої оскаржуваної постанови та не досліджено ІНФОРМАЦІЯ_3 , чому досі не було видано військово-облікового документу.

При винесенні постанови №5170 від 15 вересня 2023 року на підставі протоколу від 12.09.2023 р. ОСОБА_1 не було роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також, зазначили, що 17 жовтня 2023 року в межах вже подачі позову до суду ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та з відміткою про те, що він взятий на військовий облік військовозобов`язаних другим відділом Хмельницького РТЦК та СП 30.12.2021 р., а отже не зрозуміло тоді постанова №5170 за справою про адміністративне правопорушення від 15.09.2023 р., де значиться що ОСОБА_1 з 25.02.2022 р. по 15.09.2023р. не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання, та незрозуміло як ОСОБА_1 будучи на військовому обліку військовозобов`язаних з 30.12.2021 р. порушив вимоги додатку 2 підпункту 1 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначених ПКМУ №1487 від 30.12.2022 р. "Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Враховуючи те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 17.10.2023р., яке видано ОСОБА_1 , 25.02.1995 р. містить відмітку про те, що 30.12.2021 р. ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних другим відділом Хмельницького РТЦК та СП, тобто з 30.12.2021 р. останній все ж таки перебуває на обліку військовозобов`язаних, а тому притягнення його до відповідальності 15.09.2023 р. є незаконним, оскільки суперечить самим же відомостям Хмельницького РТЦК та СП.

З врахуванням наведеного позивач просить: скасувати постанову №5170 за справою про адміністративне правопорушення від 15.09.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду також пояснила, що позивача було взято на військовий облік військовозобов`язаних в грудні 2021р. по місцю його проживання, яке він не змінював, його особисті дані не змінювалися та його не викликали повісткою, тому у нього не було обов`язку з`являтись до РТЦК та відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушень законодавства України щодо складання адміністративного протоколу та винесення постанови, не має.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою №5170 від 15.09.2023р. у справі про адміністративне правопорушення, винесеною начальником Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_5 , на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 850грн., враховуючи що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 з 25.02.2022р. і по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання, чим порушив вимоги додатку 2 підпункту 1 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначених ПКМУ №1487 від 30.12.2022р. "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів". Дане правопорушення скоєне під час дії особливого періоду.

З посвідчення про приписку до призовної дільниці №035 вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на облік Городоцько-Ярмолинецького ОРВК Хмельницької області 09.10.2012р.

Відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії (протокол від 13.12.2021р. №114) ОСОБА_1 рішенням районної призовної комісії згідно абз.3 ч.1 ст.18 та абз.8 ч.3 ст.16 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від призову на строкову військову службу по досягненню 27-річного віку, та взято на військовий облік військовозобов`язаних, матеріали направити до правоохоронних органів, як такого, який ухилявся від призову.

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних другим відділом РТКЦ та СП 30.12.2021р.

З копії паспорта серія НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 з 04.03.2011р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 ст.210 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону № 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (підпункт 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Правила військового обліку).

Відповідно до положень підпункту 1пункту 1 Правил військового обліку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

1) перебувати на військовому обліку:

за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;

за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

у разі вибуття за межі України на строк більше трьох місяців - за місцем консульського обліку в закордонних дипломатичних установах України;, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, виражається у формі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 з 25.02.2022р. і по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання, чим порушив вимоги додатку 2 підпункту 1 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначених ПКМУ №148 від 30.12.2022рю "Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів"

Проте, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рішенням призовної комісії від 13.12.2021р., згідно з абзацом 3 частини 1 статті 18 та абз.8 ч.3 ст.16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу по досягненню 27-річного віку та взято на військовий облік військовозобов`язаних, а матеріали справи направлені до правоохоронних органів.

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних другим відділом РТКЦ та СП 30.12.2021р.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження: направлення виклику позивачу районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та його неявку на вказаний виклик; зміну персональних даних позивача чи місце його проживання.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем в період з 25.02.2022р. і по теперішній час Правил військового обліку, а саме, що останній не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання, та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відтак, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

При цьому слід зазначити, що твердження позивача про безпідставний розгляд відповідачем справи за його відсутності, та відповідно порушення його права бути присутнім при розгляді справи і надавати пояснення, а також права на захист, суд вважає безпідставними. Оскільки позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.09.2023р., доказів на підтвердження поважності причин неможливості прибуття на розгляд справи, позивач та його представник до визначеної у протоколі дати - 15.09.2023р., відповідачу не подали. Крім наведеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.09.2023р. позивач власним підписом підтвердив, що йому роз`яснено ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №5170 від 15.09.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., а справу про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код: 26629451)судові витрати у розмірі 536,80 грн. судового збору.

Керуючись, ст.ст.7,9,210 ч.2, 247,251,278-280,293 КУпАП, ст.ст.2,6,19-20,77, 132,139, 229, 286 КАС України,суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №5170 від 15.09.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код: 26629451)судові витрати у розмірі 536,80 грн. судового збору.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду - 13.12.2023року.

Суддя: