Справа № 620/11800/23
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/11800/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити обчислення (перерахунок) та виплатити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017, 2018 роки, починаючи з 04.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити обчислення (перерахунок) та виплатити ОСОБА_1 з 04.02.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017, 2018 роки, із урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 14.08.2019 отримує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 04.03.2014 по 13.08.2019 отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що оскільки звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше, а тому відповідач при розрахунку розміру пенсії зобов`язаний був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки.

Відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову оскільки показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, визначаються один раз при призначенні пенсії, і у подальшому використовується як стала величина для пенсіонера. Вказує, що позивачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у подальшому за зверненням позивача його було переведено на пенсію за віком за умовами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому має місце саме переведення з одного виду пенсії на інший та відсутні підстави для застосувати показника середньої заробітної плати в Україні за 2016-2018 роки.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також вказав, що після призначення з 04.03.2014 пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати, що підтверджується довідкою форми ОК-5, тому відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV наявні підстави для застосування нової середньої заробітної плати при переведенні на пенсію за віком.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

З 04.03.2014 по 13.08.2019 позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі поданої позивачем заяви, з 14.08.2019 ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 6).

При переведення позивача на пенсію за віком відповідачем здійснено обчислення розміру пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2014, 2015 та 2016 роки.

Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2016-2018 роки).

Листом від 01.05.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що розмір пенсії обчислено із загального страхового стажу 38 років 01 місяць 17 днів (врахований по 31.12.2015). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % становить 0,38083. Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за періоди роботи з 01.09.1993 по 31.08.1998 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2014, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,17, 1,11, 1,11 1,14 та 1,197 і становить 8817,24 грн. (а.с. 4-5)

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі умови застосування середньої заробітної плати, визначеної частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком: переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв в роботі.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише при призначенні пенсії вперше або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при умові, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Суд звертає увагу, що кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що після призначення з 04.03.2014 пенсії по інвалідності продовжував працювати, що підтверджується довідкою форми ОК-5, тому відповідно має право на застосування нової середньої заробітної плати при переведенні на пенсію за віком.

Проте, відповідно до виписки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» від 17.05.2023 страховий стаж позивача після встановлення йому пенсії по інвалідності (04.03.2014) становить 22 місяці (а.с. 14-15).

Також як вбачається з копії розрахунку страхового стажу та підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 01.05.2023 при призначенні пенсії страховий стаж позивача був врахований по 31.12.2015 (а.с. 4-5, 7).

Отже, враховуючи те, що страховий стаж позивача після встановлення йому пенсії по інвалідності становить менше 24 місяців, відсутні підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) при переведенні позивача на пенсію за віком.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Оскільки позивачу пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше було призначено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017), тому при переведенні позивача на інший вид пенсії в рамках одного закону його пенсія з 1 жовтня 2017 року підлягала перерахунку на підставі пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з огляду на те, що позивачу призначено пенсію по інвалідності та у подальшому переведено на інший вид пенсії (за віком) в межах одного закону, з урахуванням відсутності встановлених законом не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відмовив позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки при переведенні на пенсію за віком.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.12.2023.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ