Справа № 440/17252/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/17252/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Бахарєвої П.А.,

представника позивача адвоката Заліпи Н.Ю.,

представника відповідача (в режимі відеоконференцзв`язку) адвоката Косяк Н.В.,

представника третьої особи (в режимі відеоконференцзв`язку) - Ракітіна П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №440/17252/23 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги:

визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича №73277881 від 08.11.2023 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" основної винагороди виконавця у сумі 16 035 725,55 гривень;

визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича №73277881 від 08.11.2023 про стягнення із АТ "Полтавагаз" мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 569,44 гривень.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (далі також позивач, АТ "Полтавагаз") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича (далі також відповідач, приватний виконавець Хорішко О.О., виконавець), про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/17252/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 01.12.2023 продовжено приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Хорішку Олександру Олександровичу строк для подання відзиву на позовну заяву до 12:00 04.12.2023.

Ухвалою від 01.12.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також третя особа, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України").

Аргументи учасників справи

Позивач стверджував про незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження №73277881 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 02.10.2023 у справі №917/1284/22. Це твердження вмотивував недотриманням відповідачем вимог частини другої статті 24 та частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" при відкритті виконавчого провадження: повноваження відповідача обмежені виконавчим округом міста Києва, тоді як місцезнаходженням позивача, боржника у виконавчому провадженні, є м. Полтава, а на території м. Київ та Київської області відсутнє майно, яке належить АТ "Полтавагаз".

Окрім того, позивач зауважив, що на стягнення заборгованості за виконавчим документом поширюються положення Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", що виключає можливість стягнення приватним виконавцем виконавчого збору/основної винагороди.

Щодо постанови про стягнення витрат виконавчого провадження - на думку позивача, приватний виконавець не надав жодних документів про закупівлю (придбання) товарів і послуг, не підтвердив правомірність визначення мінімального розміру витрат виконавчого провадження в сумі 569,44 грн, тобто не довів належними й допустимими доказами реальність здійснених витрат у спірному виконавчому провадженні та не підтвердив їх розмір.

Відповідач проти позову заперечував.

04.12.2023 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача висловила свої заперечення проти задоволення позову. Правомірність дій приватного виконавця в частині прийняття виконавчого документа до виконання у виконавчому окрузі м. Києва мотивувала посиланням на обставини, відповідно до яких стягувач разом зі заявою про пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання надав докази відкриття боржником рахунків у банківській установі м. Києва, а саме - в АТ "Державний ощадний банк України". Зважаючи на правову природу безготівкових коштів, представник зазначає, що їх місцезнаходженням слід вважати місцезнаходження банку, на рахунках у якому вони розміщені, що узгоджується з позицією Верховного Суду, сформульованою у п. 19 постанови від 10.09.2018 у справі №905/3542/15. Також представник відповідача звертала увагу на висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №320/6215/19, де суд зазначав, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець приймає постанову про стягнення з боржника основної винагороди. При цьому представник зауважила, що постанова про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника основної винагороди не порушує прав боржника, оскільки окремо постанова про стягнення з боржника основної винагороди не приймалася.

Окремо представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що приватний виконавець після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, зупинив виконавче провадження до виключення боржника з Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Тому порушення прав позивача відсутнє.

Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення на позов від 04.12.2023, у яких наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог АТ "Полтавагаз", стверджуючи про правомірність оспорюваних постанов.

У судовому засіданні 13.12.2023 представники сторін та представник третьої особи підтримали викладені позиції.

Обставини справи, встановлені судом

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.04.2023 у справі №917/1284/22 стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 161 225 605,49 грн заборгованості, яка складається з 121 445 204,85 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 13 001 189,63 грн пені, 2 991 750,68 грн 3% річних, 23 787 460,33 грн інфляційних втрат, а також 868 350 грн. витрат по сплаті судового збору.

02.10.2023 Господарським судом Полтавської області виданий наказ №917/1284/22 на примусове виконання рішення.

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до приватного виконавця Хорішка О.О. зі заявою від 03.11.2023 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області про стягнення з АТ "Полтавагаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 161 225 605,49 грн заборгованості.

У заяві стягувач зазначив, що АТ "Полтавагаз" має відкриті банківські рахунки в банківських установах м. Києва.

08.11.2023 приватний виконавець Хорішко О.О. відкрив виконавче провадження №73277881 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 02.10.2023 у справі №917/1284/22.

При цьому, у пункті 3 постанови відповідач постановив стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16 035 725,55 грн, що становило 10% від суми боргу, визначеної у виконавчому документі.

Також приватний виконавець прийняв постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.11.2023, якою відповідні витрати визначені у розмірі 569,44 грн.

Не погодившись з правомірністю постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач оскаржив їх до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У силу частини другої статті 25 Закону №1404-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як визначено у пункті 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати /частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ/.

Статтею 42 Закону №1404-VІІІ передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1404-VІІІ основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

У свою чергу, частиною другою статті 27 Закону №1404-VІІІ установлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) /абзац перший частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ/.

У силу пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Крім того, статтею 31 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (надалі - Закон №1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України. З метою забезпечення проведення виконавчих дій приватний виконавець за угодою із стягувачем може здійснювати додаткові витрати на проведення виконавчих дій, крім тих, що визначені Міністерством юстиції України.

На виконання вимог статті 31 Закону №1403-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №726) затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (надалі Порядок №643).

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №643 розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Види та розміри витрат виконавчого провадження затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 (далі - Наказ №2830/5) , відповідно до розділу І якого до витрат виконавчого провадження належить: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; 7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою; 8) сплата судового збору; 9) оплата вчинюваних нотаріальних дій; 10) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження; 11) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ вказаного Наказу приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Приписами пунктів 1 та 2 розділу VI "Фінансування виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Висновки щодо правозастосування

Спір у цій справі стосується правомірності постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з АТ "Полтавагаз" основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Аналіз положень Закону 1404-VІІІ свідчить про те, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, зазначених у статті 3 цього Закону, яке розпочинає, зокрема, за заявою стягувача. У разі виконання рішень приватним виконавцем виконавчий збір не стягується. Натомість за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода.

Приписами частини третьої статті 45 Закону №1404-VІІІ встановлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Абзацом другим частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У цій справі сторони не мали спору щодо того, що основна винагорода приватного виконавця у спірному виконавчому провадженні не повинна стягуватися з огляду на положення Закону №1404-VІІІ.

У свою чергу, як визначено у пункті 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

За змістом статті 1 Закону України від 14.07.2021 №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (надалі - Закон №1639-IX) заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону включає, зокрема:

заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Зі змісту рішення Господарського суду Полтавської області від 24.04.2023 у справі №917/1284/22 на виконання якої виданий вищезгаданий наказ, слідує, що стягнута з АТ "Полтавагаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" заборгованість у розмірі 161 225 605,49 грн виникла з огляду на невиконання позивачем умов договору транспортування природного газу від 11.02.2020 № транспортування природного газу (далі - договір), відповідно до якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Тож заборгованість позивача, з метою стягнення якої Господарський суд Полтавської області видав наказ від 02.10.2023 у справі №917/1284/22, підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX.

Учасники справи не заперечували, що позивач є оператором газорозподільних систем та має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1639-IX для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.09.2022 №1208 АТ "Полтавагаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Зазначену постанову опубліковано на офіційному веб-сайті Регулятора 29.09.2022.

Отже зазначена у виконавчому документі заборгованість підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX.

Фактично учасники справи мали спір щодо того, як вірно слід застосувати пункт 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ щодо того, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Позивач вважав, що вказана норма унеможливлює навіть вказівку у постанові про відкриття виконавчого провадження на стягнення виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця).

Відповідач та третя особа на його боці вважали, що належним способом реалізації спірної норми закону буде вказати у постанові про відкриття виконавчого провадження на стягнення виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця), бо це є прямим приписом абзацу першого частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ. У подальшому заборону стягувати виконавчий збір вони трактували як заборону вчиняти виконавчі дії, спрямовані на примусове стягнення такого збору (основної винагороди). З цієї позиції негайно після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було зупинено виконавче провадження до виключення боржника з відповідного реєстру.

Суд вважає вірним таке застосування закону, на якому наполягав позивач.

Стаття27 Закону №1404-VІІІ, крім іншого, передбачає випадок, у разі якого виконавчий збір не стягується.

У разі відсутності підстав для стягнення виконавчого збору/винагороди приватного виконавця, відсутні й підстави для зазначення про таке стягнення у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження є рішенням суб`єкта владних повноважень, що носить імперативний характер у відповідній частині.

Вказівка закону є чіткою - в цій категорії виконавчих проваджень виконавчий збір не стягується. При цьому закон не містить умов на зразок "не стягується за час перебування боржника в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що на момент прийняття спірної постанови приватний виконавець Хорішко О.О. не прийняв окрему постанову про стягнення з боржника основної винагороди й зупинив виконавче провадження та не перейшов до примусового виконання рішення про стягнення. Відповідач діяв не у спосіб, передбачений законом, і це саме по собі порушує право позивача. Крім того, оскаржувана частина постанови про відкриття виконавчого провадження є передумовою для можливого в подальшому стягнення з боржника виконавчого збору, що законом прямо заборонено без будь-яких відкладальних умов.

Інші твердження учасників справи не спростовують вищенаведений висновок суду.

Доводи позивача про відсутність підстав для прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, що обґрунтовані посиланнями на відсутність у АТ "Полтавагаз" у межах виконавчого округу міста Києва, суд відхиляє з огляду на те, що вказана обставина стосується питання правомірності винесення постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження №73277881 в цілому та не охоплюється предметом цієї адміністративної справи. Цей аргумент міг би бути досліджений у межах судового контролю за виконанням судового рішення тим судом, що видав виконавчий документ.

Поряд з цим, встановлені у цій справі обставини є достатніми для висновку суду про протиправність постанови приватного виконавця Хорішка О.О. від 08.11.2023 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №73277881.

А тому, оскаржувану постанову у відповідній частині належить визнати протиправною та скасувати, а позов АТ "Полтавагаз" у цій частині - задовольнити.

Щодо постанови приватного виконавця Хорішка О.О. від 08.11.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд виходить з таких міркувань.

Дослідивши оспорювану постанову, суд встановив, що приватний виконавець Хорішко О.О. у спірній постанові зазначив детальний перелік витрат відповідно розділу І Наказу №2830/5 та фактичний розмір таких витрат, а саме:

Робота в АСВП (реєстрація 1 ВП) - 69,00 гри.

Обкладинка виконавчого провадження (папка картонна швидкозшивач) - 17,44 гри.;

Папір офісний А4: 112 аркушів * 0,5 грн.(вартість за 1 ар) = 56,00 грн;

Конверт середній С5: 5 шт. х 3,00 грн. = 15,00 грн.;

Файли: 15 шт. х 1,28 грн. = 19,20 грн.;

Витрати на друк; 112 аркушів * 1,25 грн. (вартість друку 1 сторінки) - 140,00 грн.;

Ручка кулькова (1 шт.) --16,80 грн.;

Рекомендований лист з повідомленням: 5 шт. х 47,00 грн. = 235,00 грн.

Скоби №24/6: 0,05 *20 = 1,00 грн ВСЬОГО; 569,44 грн.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Наказу №2830/5, приватний виконавець розмір таких витрат має визначати на підставі документів про закупівлю товарів та (або) послуг, тобто розмір понесених приватним виконавцем витрат виконавчого провадження має бути підтверджений відповідними документами про придбання товарів або послуг.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №640/1612/20 та врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд зауважує, що постанова приватного виконавця Хорішка О.О. від 08.11.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому, у разі її оскарження в судовому порядку вона підлягає перевірці на відповідність критеріям, що визначені в частині другій статті 2 КАС України.

Дійсно, відповідач разом з відзивом на позов не надав жодних документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг, однак, позивачем не заперечується той факт, що спірні постанови у паперовому вигляді були отримані АТ "Полтавагаз" засобами поштового зв`язку, отже виконавець поніс витрати на папір А4, на друк постанов, на конверти, на поштові відправлення.

Крім того, позивачем не заперечується, що виконавче провадження зареєстровано в АСВП, отже, виконавець поніс витрати на його реєстрацію.

Також, виконавче провадження формується у паперовому вигляді, тому обкладинка, папір, ручка, витрати на друк, файли та скоби у кількості та за ціною, зазначеній у спірній постанові від 08.11.2023 є співмірними витратами виконавчого провадження.

Суд зауважує. що буквальне трактування позивачем та його представником пункту 8 розділу ІІ Наказу №2830/5 не означає обов`язок виконавця вирахувати окремо кількість витрачених відповідачем скоб та за якою ціною вони придбані, чи кількість листків паперу, кількість списаного чорнила в ручці у співвідношенні з закупівельною ціною.

Суд вважає, що відповідач підтвердив правомірність визначення мінімального розміру витрат виконавчого провадження в сумі 569,44 грн.

З урахуванням наведеного, постанова приватного виконавця Хорішка О.О. від 08.11.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження скасуванню не підлягає.

Отже, в цій частині позову АТ "Полтавагаз" належить відмовити.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ "Полтавагаз" частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 29 524,00 грн.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 26 840,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича (вул. Дегтярівська, буд. 25-А, м. Київ, 04119), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пров. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Хорішка Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2023 ВП №73277881.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26 840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков