Справа № 380/17006/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17006/22 пров. № А/857/8917/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року, головуючий суддя Братичак У.В., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині відмови у зарахуванні заробітної плати в період 2005-2010 роки та 2014-2018 роки при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка призначена з 09 червня 2021 року, оформленої листом - відповіддю № 15573-15410/Г-52/8-1300/22; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням: заробітної плати за період праці у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, викладеної у довідці № 1 від 20 січня 2020 року про заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії, виданої Акціонерним товариством «Полюс Красноярск»; заробітної плати за період праці у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, викладеної у довідці №000000812 від 26 серпня 2017 року про заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй»; заробітної плати за період праці у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по листопад 2018 року, викладеної у довідці № 44 від 17 жовтня 2019 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, з 09 червня 2021 року було призначено пенсію позивача за віком за Списком №2, відповідно до Закону №1058. Розмір пенсії становить 3118 грн. 90 коп. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідач при призначенні позивачу пенсії не взяв до уваги подані ним довідки про заробітну плату, яку він отримував, працюючи на території російської федерації за період з 2005 року по 2010 рік та за період 2014 року по 2018 рік з тих підстав, що у таких вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. Органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану. Відтак, відповідні заходи щодо підтвердження достовірності даних, відображених у таких довідках будуть вживатися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області після завершення воєнного стану. Відмову відповідача у зарахуванні заробітної плати в період 2005-2010 та 2014-2018 років при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 вважав протиправною.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивача заробітної плати (доходу) за періоди його роботи в Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 09.06.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди його роботи у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року, згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, виданих вказаними підприємствами та з урахуванням виплачених сум; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у наданих довідках про заробітну плату за період 2005 - 2010 та за період 2014 - 2018 вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі №380/20714/21 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасувати рішення №88 від 15 червня 2021 року з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи: на посаді зварювальника на Новояворівській дільниці Білоцерківського електроремзаводу з 05 лютого 1986 року по 01 жовтня 1986 року; на посаді електрогазозварювальника у Новояворівській ремонтній дільниці ВО «Кривбаселектроремонт» з 02 жовтня 1986 року по 31 січня 1989 року; на посаді електрозварювальника у Львівській будівельній госпрозрахунковій дільниці тресту «Промхімсантехмонтаж» з 08 лютого 1989 року по 01 вересня 1992 року; на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Золотовидобувна компанія «Полюс» з 01 квітня 2005 року по 15 серпня 2009 року»; на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Полюс Строй» з 16 серпня 2009 року по 05 жовтня 2010 року; на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Газимур» з 10 липня 2014 року по 02 листопада 2015 року, з 30 березня 2016 року по 24 листопада 2016 року, з 05 квітня 2017 року по 27 липня 2017 року та з 07 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні інших вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного судового рішення відповідачем призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 09.06.2021 року.

29.09.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про перерахунок пенсії та проханням повідомити, чому розмір його пенсії складає низьку суму.

Листом від 27.10.2022 року відповідач повідомив позивача, що питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави на території якої вони проживають.

Вказав, що у наданих позивачем довідках про заробітну плату за 2005 - 2010 та за 2014-2018 роки вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Одночасно повідомлено, що органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Вважаючи таку відмову протиправною, а довідки такими, що підтверджують отримання позивачем відповідної заробітної плати за 2005 - 2010 та за 2014-2018 роки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні розміру пенсії позивача заробітну плати (дохід), яку він отримував за період праці у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020 року, №000000812 від 26.08.2021 року та №44 від 17.10.2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами, які прийняли первинні документи на зберігання.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 1058-ІV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, регулювалися Угодою про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав- учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Ця угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди). Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які враховуються до трудового стажу.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 р., пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вказана Угода підписана Україною та російською федерацією та відповідно, була обов`язкова для застосування в спірний період державними органами вказаних держав.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суд, які містяться у постановах від 21.02.2020 (справа № 291/99/17) та 29.07.2020 (справа № 341/1132/17), які полягають у тому, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не внесення за іноземних осіб, які працювали на території російської федерації, страхових внесків роботодавцями в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у зарахуванні стажу з єдиної такої підстави як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2019 у справі №688/947/17, від 09.09.2019 року у справі № 242/5448/16-а, від 31.10.2019 року у справі №235/7373/16.

Крім того, невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі № 144/669/17 та від 20.03.2019 року у справі № 688/947/17, у яких зроблено висновок, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні розміру пенсії позивача заробітну плати (дохід), яку він отримував за період праці у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск», Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР», згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020 року, №000000812 від 26.08.2021 року та №44 від 17.10.2019 року, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі №380/17006/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець