Справа № 420/25926/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 грудня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) щодо: утримання з ОСОБА_1 вартості виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився; нарахування та виплати при звільненні ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби; - а також - не за цінами встановленими станом на 01.01.2023 року наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 13.01.2023 №24-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації»;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) недоплачену грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно в сумі 26 420 грн 51 коп., а також утриману з нього вартість предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, в сумі 789 грн 32 коп., з одночасною компенсацією йому податку з доходів фізичних осіб згідно з Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Ухвалою від 02.10.2023 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

23.10.2023 року до суду від позивача надійшли пояснення та уточнений адміністративний позов, в якому позивач фактично змінив предмет та підставу позову та просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) стосовно: встановлення капітану 1 рангу ОСОБА_1 за посадою «заступник командира загону з матеріально-технічного забезпечення начальник відділу матеріально технічного забезпечення 23 загону морської охорони» посадового окладу та окладу за військовим званням не шляхом застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, та як наслідок - нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за серпень 2023 в розмірі меншому, ніж законодавчо визначений; нарахування та виплату індексації ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 2008 по 2023 рр. не на підставі визначення в якості базового місяця січень 2008 року; нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за усі невикористані протягом 2015 2023 рр. дні основної та додаткової відпусток в розмірі меншому, ніж визначений законодавством;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень 2023 року, із застосуванням для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби в Державній прикордонній службі України з 2008 по 2023 рр., з визначенням в якості «базового місяця» - січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень 2023 року, а також - компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки.

Відповідно до положень ч. 1 ст.47 КАС України) крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, позивач може подати заяву про зміну позовних вимог шляхом збільшення або зменшення розміру позовних вимог та шляхом зміни підстав або предмету адміністративного позову.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 року у справі №361/822/17 розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. При цьому, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Водночас предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Суд зазначає, що порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно у даній справі, та за якими відкрито провадження у справі і заяви про уточнення позовних вимог, дозволяє дійти висновку, що позивачем фактично заявлено нові позовні вимоги та змінено предмет та підстави позову.

Таким чином, позивач в заяві про уточнення позовних вимог змінив як предмет позову, так і підстави позову, що суперечить приписам ст. 47 КАС України,

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для длч прийняття заяви про зміну позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст. 44, 47, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 в адміністративній справі №420/25926/23 повернути позивачу.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк