Справа № 120/14897/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. Справа № 120/14897/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

26.09.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Загороднього В.С., подана від імені та в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 або позивач) Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 25.07.2023 № ПШ000380.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваною постановою на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідач наклав на позивача стягнення за виконання міжнародних перевезень вантажів резидентом України по маршруту "Україна-Німеччина" з порушенням вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" (відсутня роздруківка з інформацією водія).

Позивач зазначає, що відповідачем встановлено неправильну кваліфікацію правопорушення, оскільки у цьому разі наявний факт порушення режиму праці та відпочинку водія, а не перевезення вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відтак, на думку позивача, за відповідне правопорушення передбачена відповідальність, встановлена абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 160-161 КАС України. Так, суд встановив, що позивач не сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Крім того, позивач зазначив відповідачем Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю (нагляду) у Вінницькій області та вказав адресу: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150. Водночас, як встановлено судом, за вказаною адресою знаходиться Державна служба України з безпеки на транспорті, тоді Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю (нагляду) у Вінницькій області знаходиться за адресою: вул. Василя Порика, 29 (3 поверх), м. Вінниця, 21021. Відтак позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

02.10.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі та зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач усунув недоліки позовної заяви та виконав ухвалу суду від 14.08.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що 03.07.2023 контролюючими особами Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів. Водій транспортного засобу марки "Mersedes-Benz", номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 надав для перевірки, серед іншого, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, шляховий лист, паспорт, журнал реєстрації шляхових листів пасажирів, роздруківку даних роботи тахографа режимів правці та відпочинку водія ОСОБА_3 .

Актом серії НОМЕР_2 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 03.07.2023 зафіксовано порушення (ст. 7а поправки № 6 ЄУТР) ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: під час виконання міжнародних перевезень пасажирів маршрутом "Вінниця-Небесир" у водія відсутня роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_4 на паперовому носії інформації за 03.07.2023.

Відповідач зауважує, що у цьому випадку транспортний засіб позивача обладнаний цифровим тахографом, у зв`язку з чим застосуванню підлягає не абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а абз. 6 ч. 1 ст. 60 даного Закону, як правильно зазначено в складеному акті та прийнятій постанові.

Відповідач також вказує на те, що листом від 19.07.2023 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак позивач на розгляд не з`явився, жодних заперечень не подав.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог і заперечень, суд встановив таке.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Зокрема 03.07.2023 о 15:00 год здійснено перевірку транспортного засобу марки "Mersedes-Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

За результатами перевірки складено Акт № 031733 від 03.07.2023, у якому зафіксовано порушення суб`єктом господарювання вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону, а саме: відсутня роздруківка на паперовому носії з інформацією водія.

Відповідно до повідомлення від 19.07.2023 за № 54175/21/24-23 ФОП ОСОБА_1 був проінформований про розгляд справи 25.07.2023 з 10 до 14 год. в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області. Крім того, у повідомленні зазначено, що в разі неявки матеріали справи будуть розглянуті без його участі.

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (Державної служби України з безпеки на транспорті від 25.07.2023 № ПШ000380 за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн.

Позивач з постановою відповідача не погоджується, вважає її протиправною, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (далі Закон № 2344-ІІІ).

Цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Водночас процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Згідно з п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак саме на відповідача покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом положень ст. 5 Закону № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як визначено пунктом 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Європейська угода);

Відповідно до п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно п. 25, 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 18 Закону № 2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з ст. 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст. 53 Закону № 2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень. До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки. При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що Актом № 031733 від 03.07.202 зафіксовано порушення позивачем вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону, а саме відсутність роздруківки на паперовому носії з інформацією водія. Вказаний акт підписаний водієм ОСОБА_6 без жодних заперечень.

При цьому, як зазначено відповідачем у відзиві та не заперечно позивачем, транспортний засіб був обладнаний цифровим тахографом. Крім того, відповідачем вказано про те, що водієм ОСОБА_6 надано для перевірки зокрема і роздруківку даних роботи тахографа режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_3 .

Отже, під час проведення рейдової перевірки виявлено відсутність даних стосовно підтвердження дотримання режиму праці та відпочинку водія, які мають бути зафіксовані тахографом (у випадку несправності цифрового тахографа чи пошкодження картки дані записуються від руки на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у тахографі).

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлена приписами ст. 60 Закону № 2344-ІІІ.

Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 6 ч. 1);

управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 11 ч. 1).

Зазначеними нормами передбачена кваліфікацію різних за своїм складом порушень:

відсутність документів, передбачених ст. 53 вказаного Закону, та

порушення вимог використання тахографа, які полягають у виконанні міжнародного автомобільного перевезення без контрольного пристрою (тахографу) або з вимкненим тахографом; відсутності щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Оскільки щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, то норми абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у цьому разі не є застосовними.

Водночас правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія є саме приписи абз. 6 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону.

Підтвердженням такого висновку слугує та обставина, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, передбаченим ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф. Тобто вказаний документ, відсутність якого встановлено у позивача, є загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень транспортними засобами, обладнаним цифровим тахографом; інші документи, наведені в ч. ч. 3-6 ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/нерезидент).

Отже, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому відсутні підстави для скасування спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Наведені обставини в своїй сукупності мають визначальне значення для вирішення питання щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, при цьому решта доводів сторін не носить принципового характеру та ніяк не впливають на вирішення спору по суті.

Відтак у задоволенні вимог адміністративного позову належить відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) представник позивача: адвокат Загородній Віталій Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: вул. Софії Русової, 5, а/с № 144, м. Київ);

3) відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150) в особі Відділу державного контролю (нагляду) у Вінницькій області (без статусу юридичної особи, місцезнаходження: вул. Василя Порика, 29 (3 поверх), м. Вінниця, 21021).

Повне судове рішення складено 13.12.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович