Справа № 520/7423/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. Справа № 520/7423/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.06.23 по справі № 520/7423/23

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають у не підготовці та не поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням здійснених доплат складових грошового забезпечення, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з дня її призначення, грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби з урахуванням проведеного Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України перерахунку грошового забезпечення відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 по справі №520/23373/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не здійснено підготовку та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленого грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням здійснених доплат складових грошового забезпечення, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.23 позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з 29.01.2020 (з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18) у позивача виникли правові підстави для обчислення складових грошового забезпечення (посадового окладу та окладу за військовим званням) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Зазначає, що у спірних правовідносинах приписи Інструкція №155 не застосовуються, оскільки вона регулює питання щодо видачі грошового атестату у період проходження служби військовою частиною саме військовослужбовцю. У силу того, що позивач звільнений з військової служби, не є військовослужбовцем, на нього Інструкція №155 не розповсюджується. Вказує, що предметом спірних правовідносин є надання до пенсійного органу грошового атестату та довідки про грошове забезпечення, подання яких до пенсійного органу законодавством покладено виключно на Адміністрацію Державної прикордонної служби України. Стверджує, що підлеглий відповідачеві фінансовий орган Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України відповідно до п.4 розділу III Інструкції №760 на запит відповідача повинен надати йому грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення

Відповідач подав відзив, в якому зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 по справі №520/23373/21, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 на Адміністрацію Держприкордонслужби не покладено жодних зобов`язань щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ у Харківській області оновлених грошового атестату та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням для проведення перерахунку пенсії позивача, з урахуванням здійснених регіональним управлінням доплат грошового забезпечення.

ОСОБА_1 належав до осіб сержантського і старшинського складу, не проходив військову службу на посадах в Адміністрації Держприкордонслужби, не перебуває і не перебував в ній на фінансовому забезпеченні. А останнім місцем проходження військової служби апелянта було Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України.

Приписами п. 28.1 Інструкції про організацію фінансового господарства в органах Державної прикордонної служби України, яка затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2006 № 155 грошове забезпечення (заробітна плата) виплачується особовому складу, який займає посади в органах Держприкордонслужби, тільки за місцем його постійної служби.

Видача грошових атестатів належить до компетенції органу Державної прикордонної служби України, в якому військовослужбовець проходив військову службу та з якого був звільнений.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу II Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року №760 уповноважені структурні підрозділи приймають, (а не виготовляють) від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходив військову службу в системі Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 11.06.2021 №291-ОС позивача звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.07.2021 №355-ОС позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення, а останнім днем проходження військової служби було визначено 14.07.2021.

Під час проходження військової служби за період з 29.01.2020 по 14.07.2021 позивачеві не у повному обсязі нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення, що вплинуло на розмір його пенсії.

На виконання судового рішення у справі №520/23373/21 Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України здійснено перерахунок та доплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 14.07.2021.

В лютому 2023 року позивач звернувся до відповідача з листом стосовно підготовки та направлення до ГУ ПФУ в Харківській області оновленої довідки про розмір та складові грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби з урахуванням проведеного Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України перерахунку.

Листом за №11/Н-2572-5326 від 21.03.2023 відповідач відмовив позивачеві у підготовці та направленні до ГУ ПФУ в Харківській області оновлених грошового атестату та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням для проведення перерахунку пенсії, з урахуванням здійснених доплат.

В обґрунтування відмови зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду 27.01.2022 по справі №520/23373/21 на відповідача не покладено обов`язок стосовно позивача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлені грошовий атестат та довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням та приписи постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі за текстом ПКМУ №704) діючим військовослужбовцям розміри посадових "окладів та окладів за військовим званням встановлюються, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Позивач не згоден із вказаними діями відповідача, а тому звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх необгурнтованості.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, зокрема схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатком 7 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Згідно з п.п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", в подальшому Постанова №103), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до п.1 Постанови №103 перераховуються пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 якої викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Тобто, пунктом 4 Постанови №704 (у редакції Постанови №103) при встановленні правила обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовано такий показник як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020 року, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.

Таким чином, з 29.01.2020 року, дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 Постанови №704 у первісній редакції.

Згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У вказаних рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки норма п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п.4 постанови КМУ №704, у редакції до внесення змін постановою КМУ №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМУ №704, то для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням з 29.01.2020 року підлягає застосуванню як розрахункова величина - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року.

Таким чином, з 29.01.2020 року відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, замість попередньої редакції обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/23373/21 Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України проведено нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення (розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням).

Відповідно до п.1 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, пенсії призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, державний орган, з якого особа звільнена із служби, видає довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвертжений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 7 якої визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються серед інших грошовий атестат або довідка про розмір грошового забезпечення і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби.

З урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні у справі №520/23373/21, про неправильне нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу, колегія суддів дійшла висновку, що до грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії позивачу належить внести виправлення для подальшого її подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії останнього.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про те, що після 01.01.2018 року не прийнято Кабінетом Міністрів України жодної постанови про підвищення/зміну розмірів грошового забезпечення, відповідно судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення справи по суті, колегія суддів зазначає, що такі доводи скарги є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду, оскільки, як вже зазначалося вище в січні 2020 року відбулось підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (через збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік). Вказане підвищення відбулося на підставі п.4 Постанови № 704 (в первісній її редакції).

Крім того, як зазначено вище, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі №520/23373/21 відновлено право позивача на отримання грошового забезпечення (розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням) та одноразової грошової допомоги при звільненні з 29.01.2020 по 14.07.2021 шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що видача грошових атестатів належить до компетенції Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому на посаді заступника начальника відділу організації оперативно-розшукової діяльності управління оперативно-розшукової діяльності позивач проходив військову службу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп.1 п.1 розд. І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 року №760, ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Підпунктами 1-4 п.1 розд. ІІ Інструкції №760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Таким чином, виходячи із положень Порядку №3-1 та Інструкції №760, саме на відповідача покладено обов`язок підготувати та подати до пенсійного органу документи, необхідні для призначення (перерахунку) пенсії позивача.

При цьому, з урахуванням приписів пп.3 п.1 розд. ІІ Інструкції №760, відповідач не позбавлений права самостійно отримати грошовий атестат для подальшого його направлення в пенсійний орган саме від підрозділу фінансового забезпечення Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Доводи суду першої інстанції про передчасність позовної вимоги щодо видачі нової довідки про грошове забезпечення у зв`язку з дійсністю попереднього грошового атестата позивача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки підлеглий відповідачеві фінансовий орган Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відповідно до п.4 розд. ІІІ Інструкції №760, на запит відповідача повинен надати йому грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення.

Судом першої інстанції не враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому, колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.23 у справі №520/7423/23 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 520/7423/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають у не підготовці та не поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням здійснених доплат складових грошового забезпечення, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з дня її призначення, грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби з урахуванням проведеного Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України перерахунку грошового забезпечення відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 по справі №520/23373/21.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України ().

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова