Справа № 420/6032/22
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/6032/22

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 15.09.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі №420/6032/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення позивачу виплати пенсії, визнання протиправним та дискримінаційним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладене у листі відповідача від 31 січня 2022 року №1500-0307-8/13933, визнання протиправними та дискримінаційними дій відповідача щодо відмови поновити виплату пенсію позивачу, зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01 лютого 2017 року на вказаний ним банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, стягнення з відповідача коштів в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому протиправними дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачу задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ в Одеській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 від 24 жовтня 2021 року, зобов`язано ГУПФ України в Одеській області розглянути у встановленому законодавством порядку по суті заяву про поновлення виплати та перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 24 жовтня 2021 року з урахуванням висновків суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду №420/6032/22, а саме: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення від 09 грудня 2022 року, а саме відповідач протиправно не поновив та не виплатив пенсію позивача за період з 01 лютого 2017 року по теперішній час; відповідач в розрахунку пенсії позивачу та в розрахунку боргу за період з 01 лютого 2017 року по момент нарахування/фактичної виплати пенсії на 26 квітня 2023 року протиправно не врахував трудовий стаж позивача з 01 листопада 2006 року по 31 січня 2016 року відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.ст. 27, 28 та ч.ч.2, 3 ст. 42 та п.п.4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 та від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу на 26 квітня 2023 року; не включив позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказав в протоколі/розпорядженні №82 від 26 квітня 2023 року в графі "особливості" що пенсія позивача нібито "не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі" а в графі "ознаки роботи" що нібито "Працює"; не врахував надбавку до пенсії відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році"; відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача; згідно до положень ч.ч.1-3 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача поновити та виплатити пенсію позивача за період з 01 лютого 2017 по теперішній час; врахувати трудовий стаж позивача з 01 листопада 2006 року по 31 січня 2016 року відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; здійснити автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.ст. 27, 28 та ч.ч.2, 3 ст. 42 та п.п.4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 та від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу на 26 квітня 2023 року; включити позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказав в протоколі/розпорядженні №82 від 26 квітня 2023 року в графі "особливості" що пенсія позивача нібито "не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі" а в графі "ознаки роботи" що нібито "Працює"; врахувати надбавку до пенсії відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році"; здійснити виплату пенсії позивачу, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01 лютого 2017 року, на визначений ним банківський рахунок зазначений в пенсійній справі; зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 09 грудня 2022 року у адміністративній справі №420/6032/22.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначав, що після набрання законної сили рішенням суду позивач звернувся до відповідача листом від 14 квітня 2023 року про добровільне виконання рішення від 09 грудня 2022 року. Відповідач надіслав позивачу лист від 01 травня 2023 року №10203-9531/К-02/8-1500/23, з розрахунком, у якому відповідач зазначив, що на виконання рішення суду від 09 грудня 2022 року пенсію позивачу поновлено з 14 березня 2023 року у розмірі 1 310,82 грн. та повідомив про відмову у перерахунку пенсії на банківський рахунок, що позивач вважає протиправним. Крім того, з листа відповідача від 01 травня 2023 року №10203-9531/К-02/8-1500/23 та доданого до нього протоколу/розпорядження №82 від 26 квітня 2023 року вбачається, що на виконання рішення від 09 грудня 2022 року відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а саме не врахував трудовий стаж позивача з 01 листопада 2006 року по 31 січня 2016 року відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.ст.27, 28 та ч.ч.2, 3 ст. 42 та п.п.4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 та від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу на 26 квітня 2023 року; не включив позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказав в протоколі/розпорядженні №82 від 26 квітня 2023 року в графі "особливості" що пенсія позивача нібито "не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі" а в графі "ознаки роботи" що нібито "Працює"; не врахував надбавку до пенсії відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році"; відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду №420/6032/22 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що судовим рішенням у цій справі зобов`язано відповідача поновити пенсію. Однак, відповідач поновив виплату, але при цьому припустив безліч інших порушень, які не були предметом розгляду в першій справі, але є протиправними і допущені відповідачем на виконання судового рішення.

Апелянт також зазначає, що питання щодо нездійснення розрахунку та виплати пенсії позивачки з урахуванням автоматичних масових перерахунків, понаднормового стажу, автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно ст.ст. 27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та п.п.4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 та від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці за винятком сплачених сум, дійсно не існувало до поновлення виплати пенсії позивачу

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що представник ОСОБА_1 у вказаній заяві не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 09 грудня 2022 року у справі №420/6032/22, або порушення прав позивача, підтверджених цим рішенням суду.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77, ч.1 ст. 382 ч.1 ст. 383 КАС України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В свою чергу, ч.1 ст. 383 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказані вище правові норми КАС України спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Колегія суддів вказує, що положення ст. 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Аналізуючи вищезазначені норми права, судова колегія зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУПФ України в Одеській області було повідомлено представника позивача, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №420/6318/22 ОСОБА_1 з 14 березня 2023 року поновлено виплату пенсії за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсіонерам, які фактично не проживають в Україні, виплата пенсії проводиться відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів пенсій через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596.

Таким чином, колегія суддів констатує, що відповідачем фактично поновлено виплату пенсії позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року.

Колегія суддів акцентує увагу, що зазначені у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду у справі №520/11829/17 від 27 листопада 2018 року.

Частиною 6 ст. 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, які у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у межах даної справи була правомірність рішення про припинення виплати пенсії позивачу та зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії. Отже, суд першої інстанції при винесенні рішення вирішував питання про наявність у позивача права на поновлення виплати пенсії, а не про її складові.

Колегія суддів констатує, що в порядку ст. 383 КАС України правовій оцінці підлягають ті рішення, дії або бездіяльність відповідача, які безпосередньо були пов`язані із невиконанням або неналежним виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, оскільки у межах даної справи рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року було поновлено виплату пенсії позивача, здійснено нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача не проводилось, оскільки в цій частині вимог було відмовлено, а інші вимоги які вказані у поданій заяві у позові не заявлялись та не були предметом розгляду справи, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що суд не може в порядку ст. 383 КАС України вирішувати питання, які не були предметом розгляду справи та зобов`язувати відповідача їх виконувати.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду №420/6032/22.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.