Справа № 260/1727/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/1727/22 пров. № А/857/13807/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Мікули О.І., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року, головуючий суддя Микуляк П.П., ухвалене о 12:13 год. у м. Ужгород, повний текст якого складено 09.06.2023 року, у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Старшого державного виконавця Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старунчак Марії Артурівни, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року позивач АТ "Альфа-Банк" звернулося в суд з позовом до Старшого державного виконавця Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старунчак М.А., третя особа - ОСОБА_1 , в якому просило визнати рішення Старшого державного виконавця Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старунчак Марії Артурівни від 11.04.2022 року про повернення виконавчого напису без прийняття його до виконання незаконним і зобов`язати державного виконавця усунути порушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 29.10.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований за реєстровим №2146 про звернення стягнення на житловий будинок з приналежними надвірними спорудами та прибудовами та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного нерухомого майна задовольнити вимоги AT "Укрсоцбанк" в розмірі 17 066,63 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 29 липня 2010 року становить 134 710,32 грн. та понесені втрати по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1 300,00 грн. 03 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за №4002827 про припинення АТ «Укрсоцбанк» та дані про юридичних осіб правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників їх ідентифікаційні коди: AT ''Альфа-Банк" Код місцезнаходження: 03150. м. Київ, Голосіївський район, вул. Велика Васильківська, буд. 100. 21 січня 2022 року AT "Альфа-Банк" на виконання вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі вказаного виконавчого напису на адресу Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) направлено заяву про відкриття виконавчого провадження. 11 квітня 2022 року старшим державним виконавцем Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Старунчак М.А. прийнято рішення про повернення виконавчого напису без прийняття його до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 закону України "Про виконавче провадження". АТ «Альфа-Банк» не погоджується із прийнятим рішенням про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання, оскільки таке є надуманим, не відповідає вимогам законодавства, та порушує права та інтереси AT "Альфа-Банк".

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, AT ''Альфа-Банк" оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.10.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А., вчинено виконавчий напис, зареєстрований за реєстровим №2146 про звернення стягнення на житловий будинок з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного нерухомого майна задовольнити вимоги AT "Укрсоцбанк" в розмірі 13863,54 дол. США, заборгованості по відсотках у розмірі 2409,90 дол. США, пені за несвоєчасно погашення кредиту та відсотків у розмірі 283,19 дол. США та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 510,00 дол. США, всього в сумі 17066,63 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 29 липня 2010 року становить 134710,32 грн. та понесені втрати по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1300,00 грн.

Представником AT «Альфа-Банк» до Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було подано заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №2146.

У вищевказаній заяві зазначено, що рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року за №5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів AT «Альфа-Банк» протоколом №4/2019 від 15.10.2019 року затверджено Передавальний акт та внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є AT «Альфа-Банк».

Тобто згідно заяви від 21.01.2022 року AT «Альфа-Банк» є правонаступником AT «Укрсоцбанк».

11 квітня 2022 року, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.04.2022 року, оскільки позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса №2146, для можливості звернутися до відділу виконавчої служби для пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 4 Закону №1404-VIII регламентовано вимоги до виконавчого документ, відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно із ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При цьому, статтею 15 Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення, а в разі, якщо заявник є правонаступником стягувача, то чинним законодавством передбачено процедуру заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідачем було правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.04.2022 року, оскільки позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса №2146, для можливості звернутися до відділу виконавчої служби для пред`явлення виконавчого напису до виконання, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі №260/1727/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. І. Мікула
В. Я. Качмар
Повний текст постанови складено 13.12.2023 року.