Справа № 420/14080/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14080/23

Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О. Дата і місце ухвалення: 25.10.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Кавчак К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2023 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 червня 2023 року №151/34-00-04-02-02/01125672, №166/34-00-04-02-02/0112567 та №167/34-00-04-02-02/01125672.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями Південне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків необґрунтовано наклало на ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень від 12.01.2021р. № та №, від 14.05.2019р. №. Зокрема, податковим органом не враховано, що несвоєчасна сплата податкових зобов`язань сталась внаслідок об`єктивних поважних причин та виняткових обставин, які не залежали від волі керівництва підприємства, та можуть бути визнані обставинами, що пом`якшують відповідальність платника податків. Зокрема, протягом 2021-2022 років залишків коштів на рахунках ДП «МТП «Чорноморськ» вистачало лише на обов`язкові платежі і заробітну плату, сплата податкових зобов`язань мала місце відразу ж як тільки з`явилась така фінансова можливість. До того ж, враховуючи військову агресію російської федерації проти України та повне блокування виробничої діяльності ДП «МТП «Чорноморськ», на підприємстві було оголошено простій. Також, позивач зазначав, що в актах камеральних перевірок підставою для застосування штрафу податковий орган визначив положення п.124.1 ст.124 ПК України, натомість спірними податковими повідомленнями-рішеннями застосував штраф у розмірі 50% від загальної суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, тобто за п.124.3 ст.124 ПК України. Позивач просив суд врахувати, що наразі адміністративні справи №420/4803/19 та №420/913/21 перебувають на розгляді у Касаційному адміністративному суді Верховного суду та остаточних судових рішень по цих справах немає.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення від 25.10.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано правової оцінки посиланням позивача на недоведеність Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків умислу та вини ДП «МТП «Чорноморськ» у вчиненні податкового правопорушення, передбаченого п.57.3 ст.57 ПК України. При цьому, пунктом 109.3 статті 109 ПК України чітко передбачено, що у випадках, визначених, зокрема, пунктами 124.2, 124.3 статті 124 ПК України, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, є встановлення контролюючим органом вини особи.

Також, апелянт посилається на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилися доводи позивача щодо різної правової кваліфікації відповідачем одних і тих самих дій позивача в актах камеральної перевірки (п.124.1 ст.124 ПК України) та оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях (п.124.3 ст.124 ПК України). Положення п.124.1 та п.124.3 ст.124 ПК України мають суттєві відмінності не лише в розмірі санкції, а й у характері вчиненого правопорушення наявність або відсутність умислу у діях платника податків. Відмінність у правовій кваліфікації розміру фінансової відповідальності, до якої притягується ДП «МТП «Чорноморськ», в актах камеральної перевірки, які є підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, та безпосередньо в самих податкових повідомленнях-рішеннях, є фундаментальним порушенням, оскільки така відмінність має наслідком для підприємства абсолютно різний розмір фінансової відповідальності, до якої останній притягується. Такі суперечності не можуть сприйматися як формальна або технічна помилка.

Апелянт вважає необґрунтованим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022р. Зазначає, що даний Порядок набув чинності 06.09.2022р., тобто після того, як настали граничні терміни сплати податкових зобов`язань.

Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ДП «МТП «Чорноморськ», в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає про необґрунтованість посилань позивача на неможливість вчасного виконання податкових обов`язків, оскільки проведеним аналізом поданої фінансової звітності встановлено наявність грошових коштів на рахунках підприємства, зменшення дебіторської заборгованості та незначний зріст кредиторської заборгованості. До того ж, платник податків не скористався положеннями п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому вважається таким, що має можливість своєчасно виконати податкові зобов`язання у терміни, визначені ПК України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючим органом було проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання з військового збору, донарахованим за актом перевірки від 08.04.2019р. №26/28-10-49-15/01125672, на суму 51769,45 грн., платіж 11011000 згідно податкового повідомлення-рішення від 14.05.2019р. №.

За результатами перевірки складено акт №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., яким зафіксовано порушення платником податку п.57.3 ст.57 ПК України, що виразилося у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 14.05.2019р. №. Відповідальність платника податку передбачена п.124.1 ст.124 ПК України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2019р. № ДП «МТП «Чорноморськ» нараховано військового збору на суму 51769,45 грн., штрафної (фінансової) санкції на суму 12942,36 грн. та пені на суму 29250,56 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося підприємством в судовому порядку, станом на 04.01.2021р. (дата винесення постанови апеляційного суду) виникла недоїмка на суму 93962,37 грн. Податкове зобов`язання підприємством сплачено 06.04.2023р. (платіжне доручення №1 від 06.04.2023р.).

ДП «МТП «Чорноморськ» надало податковому органу заперечення на вказаний акт перевірки (вхід. №153/05.2.4-15 від 15.05.2023), в якому зазначило про відсутність умислу в діях керівництва підприємства, яке не мало можливості вчасно виконати податкові зобов`язання з незалежних від його волі об`єктивних причин.

Відповідач надав відповідь №2031/6/34-00-04-02-02 від 26.05.2023р. на вказані заперечення, за результатами розгляду яких було вирішено вказані заперечення до акту камеральної перевірки №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р. залишити без задоволення.

Також, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено висновок №15/61-23/34-00-04-02-02 від 25.05.2023р. на заперечення, згідно з яким було прийнято рішення, що відповідальність платника за несплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена п.124.3 ст.124 Податкового кодексу України - діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

На підставі акту перевірки №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., відповіді №2031/6/34-00-04-02-02 від 26.05.2023р. та висновку на заперечення №15/61-23/34-00-04-02-02 від 25.05.2023р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №151/34-00-04-02-02/01125672 від 06.06.2023р., яким до позивача застосована штрафні санкції у сумі 25 884,73 грн.

На підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України контролюючим органом було проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), донарахованого за актом від 08.04.2019р. №26/28-10-49-15/01125672 документальної планової виїзної перевірки ДП «МТП «Чорноморськ» з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р., у розмірі 7747416,00 грн., платіж 14060100, згідно податкового повідомлення-рішення від 12.01.2021р. №.

За результатами перевірки складено акт №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р, яким зафіксовано порушення платником податку п.57.3 ст.57 ПК України, що виразилося у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 12.01.2021р. №. Відповідальність платника податку передбачена п.124.1 ст.124 ПК України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2019р. № ДП «МТП «Чорноморськ» нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 16858505,00 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 4214626,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення товариством оскаржено в судовому порядку та на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021р. по справі №420/4803/19 Південним управлінням Офісу великих платників податків ДПС винесено нове податкове повідомлення-рішення від 12.01.2021р. № на суму 9684269,75 грн., в тому числі: основний платіж - 7747416,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 1936853,75 грн. Станом на 12.07.2022р. виникла недоїмка на суму 9684269,75 грн. Вказану суму податкового зобов`язання підприємством погашено 06.04.2023р.

ДП «МТП «Чорноморськ» надало податковому органу заперечення на вказаний акт перевірки (вхід. №159/05.2.4-15 від 25.05.2023р.), в яких зазначило про відсутність умислу в діях керівництва підприємства, яке не мало можливості вчасно виконати податкові зобов`язання з незалежних від його волі об`єктивних причин.

Відповідач надав відповідь №2207/6/34-00-04-02-02 від 05.06.2023р. на вказані заперечення, за результатами розгляду яких було вирішено заперечення до акту камеральної перевірки №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. залишити без задоволення.

Також, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено висновок №17/61-23/34-00-04-02-02 від 02.06.2023р. на заперечення, згідно з яким було прийнято рішення, що відповідальність платника за несплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена п.124.3 ст.124 Податкового кодексу України - діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

На підставі акту перевірки від 10.05.2023р. №204/34-00-04-02-02/01125672, відповіді від 05.06.2023р. №2207/6/34-00-04-02-02 та висновку на заперечення від 02.06.2023р. №17/61-23/34-00-04-02-02 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №166/34-00-04-02-02/0112567 від 06.06.2023р., яким до позивача застосована штрафна санкція у сумі 2 423 712,44 грн.

На підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України контролюючим органом було проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, донарахованого за актом від 08.04.2019р. №26/28-10-49-15/01125672 документальної планової виїзної перевірки ДП «МТП «Чорноморськ» з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р., у розмірі 10977078,00 грн., платіж 11020100, згідно податкового повідомлення-рішення від 12.01.2021р. №.

За результатами перевірки складено акт №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р., яким зафіксовано порушення платником податку п.57.3 ст.57 ПК України, що виразилося у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 12.01.2021р. №. Відповідальність платника податку передбачена п.124.1 ст.124 ПК України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2019р. № ДП «МТП «Чорноморськ» нараховано податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем 19687874,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 4921968,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення товариством оскаржено в судовому порядку та на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021р. по справі №420/4803/19 Південним управлінням Офісу великих платників податків ДПС винесено нове податкове повідомлення-рішення від 12.01.2021р. № на суму 13721347,00 грн., в тому числі: основний платіж - 10977078,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 2744269,00 грн. Станом на 12.07.2022р. виникла недоїмка на суму 13721347,00 грн. Вказану суму податкового зобов`язання підприємством погашено 06.04.2023р.

ДП «МТП «Чорноморськ» надало податковому органу заперечення на вказаний акт перевірки (вхід. №159/05.2.4-15 від 25.05.2023р.), в яких зазначило про відсутність умислу в діях керівництва підприємства, яке не мало можливості вчасно виконати податкові зобов`язання з незалежних від його волі об`єктивних причин.

Відповідач надав відповідь №2206/6/34-00-04-02-02 від 05.06.2023р. на вказані заперечення, за результатами розгляду яких вказані заперечення до акту камеральної перевірки №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. залишено без задоволення.

Також, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено висновок №18/61-23/34-00-04-02-02 від 02.06.2023р. на заперечення, згідно з яким було прийнято рішення, що відповідальність платника за несплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена п.124.3. ст.124 Податкового кодексу України - діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

На підставі акту перевірки від 10.05.2023р. №202/34-00-04-02-02/01125672, відповіді №2206/6/34-00-04-02-02 від 05.06.2023р. та висновку на заперечення від 02.06.2023р. №18/61-23/34-00-04-02-02 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №167/34-00-04-02-02/01125672 від 06.06.2023р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 5 488 539,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень від 06 червня 2023 року №151/34-00-04-02-02/01125672, №166/34-00-04-02-02/0112567 та №167/34-00-04-02-02/01125672 ДП «МТП «Чорноморськ» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову підприємства, дійшов висновку, що Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків дотримано порядок прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень та дії відповідача в межах спірних правовідносин відповідають вимогам пп.86.7.5, п.86.7 ст.86 ПК України. Вищевказане, у свою чергу, спростовує доводи позивача про те, що відповідно до актів перевірок підставою для застосування штрафу податковий орган визначив положення п.124.1 ст. 124 ПК України, натомість, фактично видаючи оскаржувані ППР застосував штраф у розмірі 50% від загальної суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, тобто за п.124.3 ст.124 ПК України. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на об`єктивні поважні причини та виняткові обставини, які не залежали від волі керівництва підприємства та внаслідок яких позивач був позбавлений можливості своєчасно сплатити суму узгоджених податкових зобов`язань, зазначивши, що матеріалах справи відсутні докази звернення позивача у встановленому законом порядку до контролюючого органу із заявою та документами, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022р. №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Стаття 124 ПК України визначає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання.

Так, згідно з пунктом 124.1 цієї статті у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до пункту 124.2 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 124.3 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Підпунктом 109.1 статті 109 ПК України встановлено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України встановлено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1). Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2). У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7).

Також цієї нормою у пункті 112.8 визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у статті 112-1 ПК України - обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

У постановах від 16 березня 2023 року у справі №600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі №520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі №520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Колегія суддів вважає, що для притягнення платника податків до відповідальності на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України за ознакою повторності умисного діяння обов`язково має бути встановлений факт притягнення такого платника до відповідальності на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України і таке притягнення відбулося протягом останніх 1095 днів. Для притягнення платника податків до відповідальності за вказаною нормою за ознакою тривалості порушення необхідним є встановлення факту умисності діяння і причинно-наслідкового зв`язку з таким наслідком як прострочення сплати грошових зобов`язань на строк більше 90 календарних днів.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктом 76.2 статті 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК України матеріалами перевірки є: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу. За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Проаналізувавши вказані положення законодавства колегія суддів доходить висновку, що у випадку встановлення контролюючим органом на підставі сукупності відповідних даних податкових декларацій та електронних систем і реєстрів обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, він (контролюючий орган) не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника податків винного діяння в умисній формі.

Разом з тим, такі обставини з відповідним обґрунтуванням висновків про умисність діяння в обов`язковому порядку мають бути зазначені в акті камеральної перевірки, який за усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації щодо виявленого порушення, а його висновки можуть бути спростовані шляхом подання до контролюючого органу заперечень на акт перевірки (постанова Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19).

За змістом ПК України подання заперечень на акт перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому контролюючий орган безпосередньо вже в акті перевірки має зазначити усі обставини, які у подальшому будуть предметом розгляду під час прийняття податкового повідомлення-рішення.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння платником податків встановленого контролюючим органом складу правопорушення, за яке його може бути притягнуто до відповідальності, та забезпечує реальну можливість реалізації права, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, щодо надання платником податків своїх заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що спростовують встановлені обставини та висновки щодо вини, підтверджують наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу.

Відсутність в акті камеральної перевірки обставин, які характеризують таку ознаку виявленого діяння як умисність, на думку колегії суддів, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України.

Застосовуючи такі висновки до спірних у цій справі правовідносин, колегія суддів звертає увагу, що в актах камеральних перевірок №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. та №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. лише зафіксовано виявлене контролюючим органом порушення позивачем пункту 57.3 статті 57 ПК України і відсутні будь-які висновки щодо наявності умислу в діях платника податків, а також посилання на обставини, які вказують на наявність саме такої кваліфікуючої ознаки.

Більше того, як вже зазначалося колегією суддів, у вказаних актах зазначено, що відповідальність за виявлені порушення передбачена п.124.1 ст.124 ПК України.

Під час апеляційного перегляду даної справи Південне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що проведеним аналізом поданої фінансової звітності встановлено наявність грошових коштів на рахунках ДП «МТП «Чорноморськ», зменшення дебіторської заборгованості та незначний зріст кредиторської заборгованості. Зазначене, за твердженнями відповідача, свідчить про те, що підприємство мало можливість своєчасно сплатити узгоджені суми грошових зобов`язань, однак умисно їх не сплачувало.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання контролюючого органу, оскільки про такі обставини не зазначені в актах камеральних перевірок, як і не зазначено, що діяння позивача у зв`язку з такими обставинами підлягають кваліфікації як умисні.

У запереченнях на акти камеральних перевірок ДП «МТП «Чорноморськ» №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. та №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. посилалося на те, що несвоєчасна сплата була пов`язана із скрутним фінансовим становищем підприємства. Відповідно, несвоєчасні розрахунки позивача із Державним бюджетом відбулися поза його волею, а тому ці факти не можуть вважатися податковим правопорушенням. Тобто, позивач зазначав про відсутність правових підстав для притягнення його до відповідальності взагалі.

Водночас, незважаючи на те, що в актах камеральних перевірок дії ДП «МТП «Чорноморськ» щодо несвоєчасно сплати узгоджених сум грошових зобов`язань кваліфіковано відповідачем за п.124.1 ст.124 ПК України, яка передбачає максимальну відповідальність у вигляді штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, спірними податковими повідомленнями-рішеннями до підприємства застосовано штрафні санкції у розмірі 50 відсотків погашеної суми податкового боргу на підставі п.124.3 ст.124 ПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що накладення на позивача штрафної санкції у розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання відбулося з порушенням вимог податкового законодавства. Обставини, на які посилався контролюючий орган під час судового розгляду справи, щодо наявності в діях позивача умислу ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними і допустимими доказами, передусім такі обставини не зафіксовано актами камеральних перевірок №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. та №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р., саме які є носієм доказової інформації.

Відповідно, такі обставини не можуть свідчити про те, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України.

Таким чином, відсутні підстави для юридичної кваліфікації діяння позивача як такого, за яке відповідальність передбачена пунктом 124.3 статті 124 ПК України.

Водночас, колегія суддів враховує, що у цій справі між сторонами не існує спору, що порушення пункту 57.3 статті 57 ПК України дійсно мало місце. Згідно з розрахунками штрафних санкцій затримка сплати усіх узгоджених сум грошового зобов`язання перевищує 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку їх сплати.

На переконання колегії суддів, за умови не доведення наявності в діях позивача умислу, з урахуванням висновків актів перевірок №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р., №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. та №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. та обставин справи, платник податків підлягав притягненню до відповідальності на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України, а тому до нього мали бути застосовані штрафні санкції за ставкою 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, що становить:

за актом перевірки №171/34-00-04-02-02/01125672 від 25.04.2023р. 5176,95 грн. (10% від 51769,45 грн.);

за актом перевірки №204/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. - 774 741,60 грн. (10% від 7 747 416,00 грн.)

за актом перевірки №202/34-00-04-02-02/01125672 від 10.05.2023р. 1 097 707,80 грн. (10% від 10 977 078 грн.).

Колегія суддів звертає увагу, що платник податків не скористався положеннями п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому вважається таким, що мав можливість своєчасно виконати податкові зобов`язання у терміни, визначені ПК України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Колегія суддів вважає, що за встановлених у цій справі обставин відсутні перешкоди для скасування спірних податкових повідомлень-рішень лише в частині суми необґрунтовано застосованого штрафу, оскільки це пов`язано із застосуванням помилкової ставки штрафу внаслідок безпідставної кваліфікації діяння як умисного. За відсутності цієї кваліфікуючої ознаки діяння позивача утворює склад правопорушення, за яке відповідальність наступає на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків.

Часткове скасування податкових повідомлень-рішень із зміною ставки штрафу в межах однієї об`єктивної сторони, суб`єкта та об`єкта правопорушення не може розглядатися як втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу або перебирання на себе його функцій. У даному випадку лише уточняється правильна кваліфікація діяння платника податків в межах одного складу податкового правопорушення та правильна ставка штрафної санкції.

У зв`язку з викладеним колегія суддів дійшла висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення від 06 червня 2023 року №151/34-00-04-02-02/01125672, №166/34-00-04-02-02/0112567 та №167/34-00-04-02-02/01125672 підлягають скасуванню в частині застосування штрафних санкцій, що перевищують зазначені вище суми грошових зобов`язань. Водночас, в іншій частині податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Висновки колегії суддів у даній справі відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 05 жовтня 2023 року по справі №520/14773/21, від 16 листопада 2023 року по справі №160/24147/21.

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не правильно застосував норми матеріального права, що призвело до помилкового рішення про відмову в задоволенні позову ДП «МТП «Чорноморськ» у повному обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 25.10.2023р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позову ДП «МТП «Чорноморськ».

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням результату апеляційного перегляду задоволенню підлягають 80% позовних вимог, відповідно, у такій пропорції має бути здійснений розподіл судових витрат на сплату судового збору у цій справі.

При зверненні до суду першої інстанції ДП «МТП «Чорноморськ» сплатило 26840,00 грн. судового збору (платіжні інструкції №1256 від 15.06.2023р. та №1313 від 26.06.2023р.), а при поданні апеляційної скарги 40 260,00 грн. (платіжна інструкція №526 від 07.11.2023р.).

А відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позову підприємства, на підставі ч.3 ст.139 КАС України, з Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ДП «МТП «Чорноморськ» підлягає стягненню 53 680,00 грн. судового збору, що є пропорційним задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06 червня 2023 року №151/34-00-04-02-02/01125672 в частині застосування до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» штрафу на суму, що перевищує 5176,95 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06 червня 2023 року №166/34-00-04-02-02/0112567 в частині застосування до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» штрафу на суму, що перевищує 774 741,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06 червня 2023 року №167/34-00-04-02-02/01125672 в частині застосування до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» штрафу на суму, що перевищує 1 097 707,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (, просп.Шевченка, 15/1, м.Одеса, 65015) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, вул.Праці, 6, м.Чорноморськ, Одеська обл., 68001) 53 680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень) судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 грудня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук