Справа № 200/5579/23
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

13 грудня 2023 року м. ДніпроСправа № 200/5579/23
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Донецького окружного адміністративного суду (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Донецького окружного адміністративного суду (далі відповідач, ДОАС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна судова адміністрація України (далі третя особа, ДСА України) , з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Донецького окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2101,00 грн; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2022 в розмірі 2101,00 грн; за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023 в розмірі 2101,00 грн

- зобов`язати Донецький окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Донецького окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 30.06.2023, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2021 року складає 2270 грн, на 01 січня 2022 року складає 2481 грн, на 01 січня 2023 року складає 2684 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).

В обґрунтування позову зазначено, що позивача Указом Президента України №319/2009 від 13.05.2009 Про призначення суддів призначено на посаду судді Донецького окружного адміністративного суду строком на 5 років.

Наказом голови Донецького окружного адміністративного суду № 120/К від 10.06.2009 позивача зараховано на посаду судді вказаного суду.

Указом Президента України «Про призначення суддів» № 350/2017 та у відповідності до наказу Донецького окружного адміністративного суду № 243/К-грн від 06.11.2017 позивача призначено на посаду судді Донецького окружного адміністративного суду.

У період з 01.01.2021 по 31.12.2021 Донецький окружний адміністративний суд як розпорядник бюджетних коштів, нараховував позивачу суддівську винагороду, для визначення суми якої використовувалася величина під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2021 року» в розмірі 2102 грн, яка була визначена статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», що підтверджується довідкою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 № 03.30-1007, з якої вбачається, що базовий розмір посадового окладу судді складає 69366 грн, відповідно з цієї суми також здійснювалось нарахування і виплата надбавки за вислугу років і доплати за перебування на адміністративній посаді.

Однак, враховуючи приписи спеціального законодавства, яке регулює порядок розрахунку і виплати суддівської винагороди, а саме Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідач повинен був нарахувати і виплатити позивачу суддівську винагороду, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», а саме у сумі 2270 грн.

Внаслідок цього, на думку позивача, розмір його суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не відповідає розміру, установленому спеціальним Законом про судоустрій.

Крім того, у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 Донецький окружний адміністративний суд, як розпорядник бюджетних коштів, нараховував позивачу суддівську винагороду, для визначення суми якої використовувалася величина під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2022 року» в розмірі 2102 грн, яка була визначена статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», що підтверджується довідкою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 № 03.30-1007, з якої вбачається, що базовий розмір посадового окладу судді складає 69366 грн, відповідно з цієї суми також здійснювалось нарахування і виплата надбавки за вислугу років і доплати за перебування на адміністративній посаді.

Однак, враховуючи приписи спеціального законодавства, яке регулює порядок розрахунку і виплати суддівської винагороди відповідач повинен був нарахувати і виплатити позивачу суддівську винагороду, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», а саме у сумі 2481 грн.

Також у період з 01.01.2023 по 30.03.2023 відповідач, нараховував позивачу суддівську винагороду, для визначення суми якої використовувалася величина під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2023 року» в розмірі 2102 грн, яка була визначена статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», що підтверджується довідкою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 № 03.30-1007, з якої вбачається, що базовий розмір посадового окладу судді складає 69366 грн, відповідно з цієї суми також здійснювалось нарахування і виплата надбавки за вислугу років і доплати за перебування на адміністративній посаді

Враховуючи приписи спеціального законодавства, яке регулює порядок розрахунку і виплати суддівської винагороди відповідач повинен був нарахувати і виплатити позивачу суддівську винагороду, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», а саме у сумі 2684 грн.

Враховуючи зазначене, позивач не погоджується із сумою нарахованої та виплаченої йому суддівської винагороди за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 та вважає, що відповідач порушив його право на належне матеріальне забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 справу № 200/5579/23 за позовом ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Держана судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії передано до Першого апеляційного адміністративного суду для вирішення питання щодо визначення підсудності суду, який повинен розглянути дану справу.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 визначено підсудність справи № 200/5579/23 за позовом ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Держана судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії підсудна Луганському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зазначена позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено, у зв`язку з чим вважаю за необхідне відкрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

В позовній заяві позивачем у вступній частині позову зазначено в якості третьої особи Державну судову адміністрацію України, але відповідне клопотання про залучення третьої особи не надано.

Суд зауважує, що предметом розгляду в даній справі є правомірність нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за 2021-2023 роки, обчисленої, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2 102 гривні.

Відповідно до частини третьої статті 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів здійснює Державна судова адміністрація України, а функції розпорядника коштів нижчого рівня територіальні управління ДСА України.

Статтею 149 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з частиною першою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Розглядаючи спір у подібних правовідносинах щодо обчислення суддівської винагороди із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривень, Верховний Суд у справі №400/2031/21 (постанова від 10 листопада 2021 року) дійшов таких висновків:

Виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач (ТУ ДСА України) як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2021 рік).

Тому для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач).

Отже, судом касаційної інстанції зазначено, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді).

Також Верховний Суд вказав на те, що в іншому випадку, коли Державна судова адміністрація України виділила територіальному органу судової адміністрації достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач натомість розпорядився цими коштами з урахуванням зменшеного розміру прожиткового мінімуму, тому є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій/рішень лише територіального органу судової адміністрації, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

Особливості заміни неналежної сторони, а також залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача) врегульовані статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, частиною 3 згаданої статті передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (частина четверта статті 48 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відтак, аналіз наведених приписів статті 48 КАС України свідчить про можливість залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача).

Для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав суд вважає за потрібне з`ясувати участь ДСА України через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів у застосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду справі № 400/2031/21, викладену в постанові від 30 листопада 2021 року, суд дійшов висновку, що Державна судова адміністрація України має бути другим відповідачем у цій справі, .

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи положення частин першої, другої, третьої статті 12, частини третьої статті 257 КАС України, статті 262 КАС України, а також значення цієї справи для сторін, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суд вважає за необхідне розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 5, 77, 80, 160, 168, 171, 174, 175, 257, 260, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Залучити до участі у справі у якості другого відповідача Державну судову адміністрацію України (; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; e-mail ).

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У разі заперечень учасників справи проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) встановити строк для подання відповідної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Зобов`язати відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів, а також:

довідку про фактично нараховану та виплачену суддівську винагороду ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2023 року, в якій зазначити базовий розмір посадового окладу судді, розміри доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, допомоги на оздоровлення за 2021, 2022 та 2023 роки, а також окремо зазначити в довідці, який розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб був використаний для обчислення суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення у 2021, 2022 та 2023 роках.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Запропонувати:

- позивачу подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу копії відповіді на відзив та доданих до неї документів;

- відповідачам подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив та доданих до неї документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії заперечення та доданих до них документів.

Роз`яснити учасникам справи, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив (стаття 163 КАС України), відповідач заперечення (стаття 164 КАС України) протягом п`ятиденного строку, відлік якого починається, відповідно: для позивача з моменту отримання відзиву на позов, для відповідача з моменту отримання відповіді на відзив, а для третіх осіб з моменту отримання позову або відзиву.

Відповідь на відзив, заперечення повинні відповідати вимогам статті 162 КАС України.

Справа розглядатиметься суддею Секірською А.Г. одноособово.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати особам, які беруть участь у справі, разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяА.Г. Секірська