Справа № 460/47483/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/47483/22 пров. № А/857/12585/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року, головуючий суддя Дуляницька С.М, ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУ ДПС у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №01 від 20.10.2022 року, відповідно до якого до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що підставою для прийняття спірного рішення було таємне подання відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області. Крім того, даним відділенням поліції складено адміністративний протокол за ознаками ч. 1 ст. 164 КУпАП, за результатом розгляду якого Володимирецьким районним судом Рівненської області позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді усного зауваження. Тому, позивач вважає, що двічі особу не притягують до юридичної відповідальності. Крім того, позивач зазначала, що фактично купівля дизельного пального працівниками поліції була провокацією та зловживанням з їх боку службовим становищем.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 оскаржило його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались нею у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням ДПС у Рівненській області 20 жовтня 2022 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №01, відповідно до якого встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, та до підприємця на підставі абзацу 9 частини другої статті 17 Закону застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250 000 грн.

Рішення прийнято на підставі подання відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області (вих.№7150/216/01-22 від 07.10.2022 року, вх №15036/5/17-00 від 12.10.2022) про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону), про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022 року.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.09.2022 року у справі №556/1385/22 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням від 20 жовтня 2022 року про застосування фінансових санкцій №01, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням ДПС в Рівненській області правомірно застосовано до позивача передбачену статтею 17 Закону № 481/95-ВР штрафну санкцію у розмірі 250000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР), Податкового кодексу України (далі - ПК України) зі змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону № 481/95-ВР цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди або обладнання, або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій; роздрібна торгівля пальним це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального встановлено статтею 15 Закону № 481/95-ВР.

Згідно із частиною 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Обов`язковою умовою для здійснення роздрібної торгівлі пальним є отримання суб`єктом господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Основними ознаками роздрібної торгівлі пальним є продаж або відпуск пального з місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Відповідно до статті 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що 16 липня 2022 року близько 10 год 50 хв в АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснила продаж дизельного палива на автозаправній станції.

Так, ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000560, однак у неї відсутня ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі пальним, що свідчить про порушення нею частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР.

Вказана обставина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022 року, рапортами працівників ВП №1 Вараського РВП, фототаблицями, протоколом виявлення та вилучення від 16.07.2022 року, розписками, квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення провадження, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.09.2022 року у справі №556/1385/22 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито.

Як передбачено ч. 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.09.2022 року встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, однак звільнено від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Крім того, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення Володимирецьким районним судом Деркач О.Ф. не заперечила факт продажу дизельного палива без відповідних на те дозвільних документів.

Крім цього, вірними є висновки суду попередньої інстанції про те, що фінансова відповідальність та адміністративна відповідальність є різними за своєю правовою природою, порядком та підставами притягнення та реалізуються за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами.

Адміністративна відповідальність встановлюється та застосовується згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, а за порушення норм Закону № 481/95-ВР, застосовується фінансова відповідальність до суб`єктів господарювання.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт реалізації дизельного пального позивачкою підпадає під ознаки роздрібної торгівлі в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», і реалізація дизельного пального ФОП ОСОБА_1 через колонку підтверджена належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а тому податковий орган правомірно застосував до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 250 000 грн.

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі №460/47483/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин