Справа № 520/32492/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

13 грудня 2023 року Справа № 520/32492/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження клопотання 4 прикордонного загону ДПС України про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 10.09.2022 по 09.03.2023 (включно). Стягнути зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 10.09.2022 по 09.03.2023 (включно) в розмірі 702 616 грн 66 к.

Ухвалою судді від 15.11.2023 було відкрито спрощене провадження у справі.

08.12.2023 до суду надійшло клопотання відповідача, в якому він просив позовну заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09 вересня року 2022 року № 268-ОС підполковника ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Разом з цим вищевказаний наказ від 09 вересня 2022 року №78899 позивачем не оскаржувався. Відповідач зазначає, що позивач неодноразово звертався до суду по справам, яким відповідачем був НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (№520/11566/23; № 520/2056/23). Відповідач вважає, що стягнення середнього заробітку слід відраховувати від другої справи, а саме: у якій рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/2056/23, 17 серпня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в частині визнання протиправним та зобов`язання нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем було пропущено строки звернення до суду.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у ст.122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу здійсненого повного розрахунку (ч.5 ст.122 КАС України).

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Судом також зауважено, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про проходження публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу здійсненого повного розрахунку (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 02.09.2022 у справі №640/26290/20.

У даній справі позивач стверджує, що 28.10.2023 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №520/11556/22, відповідачем здійснено зарахування на картрахунок ОСОБА_1 належного грошового забезпечення у сумі 279029 грн 23 к., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З позовом позивач звернувся до суду 14.11.2023, тобто в межах строку звернення до суду з позовом, визначеним ч. 5 ст. 122 КАСУ.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 122, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

клопотання 4 прикордонного загону ДПС України про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО