Справа № 140/22332/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/22332/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сорока Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 року у розмірі 100000 гривень щомісячно за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 року у розмірі 100000 гривень щомісячно за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, позивач з 21.04.2022 по даний час проходить військову службу у В/Ч НОМЕР_1 на посаді розвідник-далекомірник.

Під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) захищаючи Батьківщину в Харківській області в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України 13 жовтня 2022 року одержав ізольоване вогнепальне осколкове поранення ділянки правого плечового суглобу по задній поверхні з крайовим переломом голівки правої плечової кістки, у зв`язку із чим має право на виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 року у розмірі 100000 гривень.

Однак, всупереч вимогам Постанови №168 відповідач починаючи з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно не виплачував позивачу винагороди згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, позивач вважає, що у діях відповідача наявна протиправна бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 тис. грн. у відповідності до Постанови КМУ №168 за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з 19.10.2022 по 04.11.2022 - КП 1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, з 12.01.2023 по 23.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Луцьк, з 23.01.2023 по 27.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Львів, з 04.03.2023 по 30.03.2023, з 14.04.2023 по 21.04.2023 - КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування) або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК (з 05.11.2022 по 05.12.2022, з 27.01.2023 по 27.02.2023), що пов`язане із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін відповідно до статті 262 КАС України.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що довідки військово-лікарської комісії від 04.11.2022 №3114 та від 26.01.2023 №209/1, якими позивачу надавалися відпустки за станом здоров`я на 30 календарних діб не містять даних про те, що поранення отримане позивачем при захисті Батьківщини, відтак зазначені довідки не могли бути підставою для виплати позивачу додаткової грошової винагороди за період перебування його у відпустках.

Крім того, зазначає, що позивач із рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 про перерахування грошового забезпечення з урахуванням довідки про обставини поранення від 03.04.2023 №1573 не звертався, а тому вимога позивача про визнання бездіяльності відповідача протиправною не може бути задоволена, оскільки нарахування грошового забезпечення позивачу відбувалося відповідно до норм чинного законодавства.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Одночасно, у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить залишити позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує, що за змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України.

Отже, заявлене у відзиві представником Військової частини НОМЕР_1 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не підлягало судом вирішенню по суті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2022 Ковельським РТЦК та СП Волинської області був призваний до лав Збройних сил України по мобілізації згідно Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 року №65/2022.

З 21.04.2022 року по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника-далекомірника, що підтверджується військовим квитком Серії НОМЕР_2 від 05.07.2022.

Під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) захищаючи Батьківщину в Харківській області в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 одержав ізольоване вогнепальне осколкове поранення ділянки правого плечового суглобу по задній поверхні з крайовим переломом голівки правої плечової кістки, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.04.2023 року №1573.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 13.10.2022 по 19.10.2022 проходив лікування у Військовому медичному клінічному центрі Північного регіону м. Харків, що стверджується копією виписки №12627.

3 19 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП 1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, що підтверджується копією виписки із медичної картки амбулаторного хворого №5877.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №3114 від 04.11.2022: Стан після повторної хірургічної обробки ран після ВАК терапії (22.10.2022) з приводу ізольованого вогнепального осколкового поранення правого плечового суглобу по задній поверхні з крайовим переломом голівки правої плечової кістки з тимчасовим порушенням функції. Довідка про обставини поранення відсутня. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

З 05.11.2022 до 04.12.2022 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №757 від 09.01.2023 позивачу вдруге - 09.01.2023 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією В/Ч НОМЕР_3 у м. Дніпро та отриману ОСОБА_1 травму згідно Наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370 віднесено до тяжкої, а травму отриману 13.10.2022 року пов`язано із захистом Батьківщини, згідно довідки про обставини травми №504 від 15.12.2022 року виданої командиром В/Ч НОМЕР_1 . Крім того, комісією на підставі ст.81 графи II Розладу хвороб прийнято рішення, що позивач потребую стаціонарного лікування у Луцькому ВГ.

З 12.01.2023 по 23.01.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі ЗР у м. Луцьку з діагнозом нерівно консолідуючий вогнепальний перелом (13.10.2022) головки правої плечової кістки звідки 23.01.2023 року переведений до ВМКЦ ЗР м. Львова, де перебував на лікуванні до 27.01.2023 року з тим самим діагнозом.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №209/1 від 26.01.2023 позивачу проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією хірургічного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції (25.01.2023) артротомії правого плечового суглоба, видалення екзостозів з приводу невірно консолідуючого вогнепального перелому головки правої плечової кістки (13.10.2022) з тимчасовим порушенням функції кінцівки.

Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини поранення відсутня).

Згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дана травма відноситься до тяжких.

На підставі ст.81 графи II Розладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

З 27.01.2023 по 26.02.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Після прибуття у В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 04 березня 2023 року було направлено на ВЛК м. Миколаївка, яка в свою чергу направила на ВЛК м. Павлоград в результаті проведеного медичного огляду 30.03.2023 року ВЛК В/Ч НОМЕР_4 вирішило, що я потребую стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування, що стверджується довідкою військово-лікарської комісії №3707/2 від 30.03.2023.

З 14.04.2023 по 21.04.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування.

21.04.2023 за наслідком проведення медичного огляду ВЛК КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби (ст.78б графи II Розладу хвороб) у зв`язку з травмою, ТАК, пов`язаною із захистом Батьківщини, яка відповідно до наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370 кваліфікується як важка.

Вважаючи дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди згідно Постанови №168, у зв`язку із пораненням/травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, підлягають включенню особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в тому числі:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Підпунктом в пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: Потребує: відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів.

Згідно із підпунктом а пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Пунктом 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402 визначено, що відпустка за станом здоров`я військовослужбовцям у мирний час надається на 30 календарних днів. За медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування ВЛК приймає постанову про потребу у відпустці за станом здоров`я на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка за станом здоров`я ВЛК продовжується на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Згідно із пунктом 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

За приписами абзацу четвертого пункту 22.12 глави 22 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

Як встановлено судом, 13 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) захищаючи Батьківщину в Харківській області в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України одержав ізольоване вогнепальне осколкове поранення ділянки правого плечового суглобу по задній поверхні з крайовим переломом голівки правої плечової кістки.

Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР №123 від 21.04.2023, за наслідком проведення медичного огляду ВЛК КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби (ст.78б графи II Розладу хвороб), діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після ізольованого ВОСП (13.10.2022) правого плечового суглобу з крайовим переломом голівки правої плечової кістки, лікованого оперативно (14.10.2022, 22.10.2022, 25.01.2023) у вигляді невірно консолідованого вогнепального перелому голівки правої плечової кістки зі стійкою контрактурою правого плечового суглобу та обмеження обсягу рухів. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як важка.

При цьому, матеріалами справи, зокрема, виписками КП 1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, ВМКЦ ЗР м. Луцьк, ВМКЦ ЗР м. Львів, КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР підтверджено, що ОСОБА_1 з 13.10.2022 по 19.10.2022, з 19.10.202 по 04.11.2022, з 12.01.2023 по 23.01.2023, з 23.01.2023 по 27.01.2023, з 14.04.2023 по 21.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Також, беззаперечним є факт перебування ОСОБА_1 в період з 05.11.2022 по 04.12.2022 та з 27.01.2023 по 26.02.2023 у відпустках за станом здоров`я (по 30 календарних днів кожна) для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про те, що довідки військово-лікарської комісії від 04.11.2022 №3114 та від 26.01.2023 №209/1, якими позивачу надавалися відпустки за станом здоров`я на 30 календарних діб не містять даних про те, що поранення отримане позивачем при захисті Батьківщини, відтак зазначені довідки не могли бути підставою для виплати позивачу додаткової грошової винагороди за період перебування його у відпустках, оскільки не зазначення даних обставин обумовлено саме відсутністю довідки (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми ОСОБА_1 , що видається командиром військової часини у якій проходить службу позивач та яка була надана позивачу лише 03.04.2023 №1573.

Відтак, зважаючи на обставини отриманої травми, викладені у довідці командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 №1573 та характер травми, що зазначений у довідці ВЛК КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР №123 від 21.04.2023, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень, як такий, що перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 13.10.2022 по 19.10.2022, з 19.10.202 по 04.11.2022, з 12.01.2023 по 23.01.2023, з 23.01.2023 по 27.01.2023, з 14.04.2023 по 21.04.2023 та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії в період з 05.11.2022 по 04.12.2022 та з 27.01.2023 по 26.02.2023.

Водночас, позивачем не надано суду доказів перебування на стаціонарному лікуванні чи у відпустці за станом здоров`я в період з 04.03.2023 по 30.03.2023, з огляду на що, суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Сторони не заперечують тієї обставини, що позивач за оскаржувані періоди частково отримав додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а саме: за листопад 2022 року виплачено 30 000 грн, за грудень 2022 року виплачено 30 000 грн, за січень 2023 року виплачено 30 000 грн, за березень 2023 року виплачено 25 806,50 грн, за квітень 2023 року виплачено 13 000 грн.

Отже, позивач, на переконання суду, має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 13.10.2022 по 19.10.2022, з 19.10.202 по 04.11.2022, з 12.01.2023 по 23.01.2023, з 23.01.2023 по 27.01.2023, з 14.04.2023 по 21.04.2023 та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії в період з 05.11.2022 по 04.12.2022 та з 27.01.2023 по 26.02.2023, з урахуванням виплачених сум.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В свою чергу, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності вчинення своїх дій.

Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суду слід зважати на ефективність такого захисту.

Ця мета визначена в статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При вирішенні даної справи, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, у спосіб прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 тис. грн. у відповідності до Постанови КМУ №168 за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з 19.10.2022 по 04.11.2022 - КП 1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, з 12.01.2023 по 23.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Луцьк, з 23.01.2023 по 27.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Львів, з 14.04.2023 по 21.04.2023 - КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування) або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК (з 05.11.2022 по 04.12.2022, з 27.01.2023 по 26.02.2023), що пов`язане із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, тому підстав для прийняття рішення про розподіл судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 90, 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з 19.10.2022 по 04.11.2022 - КП 1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, з 12.01.2023 по 23.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Луцьк, з 23.01.2023 по 27.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Львів, з 14.04.2023 по 21.04.2023 - КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування) або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК (з 05.11.2022 по 04.12.2022, з 27.01.2023 по 26.02.2023), що пов`язане із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з 19.10.2022 по 04.11.2022 - КП 1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, з 12.01.2023 по 23.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Луцьк, з 23.01.2023 по 27.01.2023 - ВМКЦ ЗР м. Львів, з 14.04.2023 по 21.04.2023 - КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування) або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК (з 05.11.2022 по 04.12.2022, з 27.01.2023 по 26.02.2023), що пов`язане із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока