Справа № 320/11151/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Справа №320/11151/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків третя особа - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» (далі - позивач, ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», товариство) із позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, контролюючий орган), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2022 № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 737 988,28 грн.

В обґрунтування позову товариство вказує про те, що облік товарних запасів за місцем торгівлі та зберігання на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Журнал обліку нафтопродуктів за формою № 13-НП, в якому здійснюється облік надходження нафтопродуктів на АЗС, та змінні звіти за формою № 17-НП, в яких щоденно після завершення зміни здійснюється кількісний облік нафтопродуктів на АЗС за зміну, оформлені належним чином та знаходяться на АЗС відповідно до Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 20.05.2008 №281/171/578/155.

Позивач зазначає, що відповідно до змінного звіту АЗС за формою 17-НП за зміну з 6 год. 00 хв. 11 березня 2022 року до 18 год. 00 хв. 11 березня 2022 року в резервуарі № 4 було наявне «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. Надходження і облік даного палива відображено в товарно-транспортних накладних, журналі обліку нафтопродуктів за формою 13-НП, реалізація даного палива за зміну відсутня, що підтверджується змінним звітом за формою № 17-НП, доказів чи фактичних обставин реалізації даного палива в Акті перевірки не зазначено.

Також позивач зауважує, що при відкритті зміни у змінному звіті АЗС за формою 17-НП за зміну з 19 год. 00 хв. 11 березня 2022 року по 20 год. 00 хв. 11 березня 2022 року в резервуарі № 4 зроблено запис про наявність «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн., при цьому надходження даного палива нічим не підтверджено, доказів чи фактичних обставин поставки (надходження) даного палива в Акті перевірки не зафіксовано. На думку позивача такими доказами могли б слугувати факти фіксації 11.03.2022р. зливу паливно-мастильних матеріалів, відпуску палива покупцям, скарги реальних покупців щодо не видачі розрахункових документів чи інші обставини, які можуть підтвердити викладене в Акті перевірки.

Позивач стверджує, що зазначення товару «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у змінному звіті (зміна з 19 год. 00 хв. 11 березня 2022 року по 20 год. 00 хв. 11 березня 2022 року) є помилковим, оператор при формуванні змінного звіту при закритті зміни допустив механічну помилку при виборі виду палива на початок зміни (різниця лише в слові «PLUS», а ціна відображається в програмі автоматично при виборі виду палива). Помилка відразу виявлена не була, оскільки реалізація палива протягом 11.03.2022р взагалі не відбувалась, що підтверджується змінним звітом за формою 17-НП від 11.03.2022р. та звітом РРО.

Товариство акцентує увагу, що зі змінних звітів вбачається, що на момент закриття зміни та на момент відкриття наступної зміни кількість палива співпадає - 22 033,32 л, а реалізація товару відсутня. Доводів та фактів на підтвердження порушень, описаних в Акті перевірки, контролюючим органом не наведено, доказів реалізації «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. та доказів надходження «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн. 11 березня 2022 року не надано, до Акту перевірки не долучено.

Позивач наголошує, що на АЗС встановлено витратоміри, які ведуть облік відпуску пального та рівноміри, які показують рівень пального в резервуарах, що підтверджується довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, розташованих на акцизному складі та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади. Тобто, всі кількісні зміни палива за добу фіксують витратоміри та рівноміри, дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, розташованих на акцизному складі, та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади.

Позивач також наголошує, що відповідно до інформації з довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі за 11.03.2022р., руху палива дизельного протягом 11 березня 2022 року на АЗС за адресою м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В не відбувалось, а тому викладені в Акті перевірки порушення відсутні.

Товариство наполягає на тому, що контролюючим органом неправомірно зроблено висновки про проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу на суму 790 775,85 грн. та про не ведення в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну вартість необлікованого товару у розмірі 947 212, 43 грн., у зв`язку з чим, просить суд спірне податкове повідомлення - рішення визнати протиправним та скасувати.

14.04.2023 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 03.05.2023 об 11:30 год.

03.05.2023 до суду прибули сторони: представник позивача Величко І.М., представник відповідача Удод І.О.. За згодою сторін, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для можливості позивачу отримати відзив та підготувати відповідь на відзив. Судове засідання призначено на 30.05.2023 о 10:00 год.

15.05.2023 до суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній вказує про не визнання позовних вимог, незгоду із доводами позивача, викладеними в позові, вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків наполягає на реалізації 11.03.2022р. дизельного палива «Паливо диз. ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та не веденні в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме дизельного палива «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 по ціні 42,99 грн.

Відповідач, викладені в акті перевірки від 23.05.2022 №702/04-36-07-09/42547705 висновки про порушення платником податків вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), вважає обґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення від 21.06.2022 № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 737 988,28 грн. правомірними, в задоволенні позову просить суд відмовити.

Від позивача судом отримано відповідь на відзив (зареєстровано 08.05.2023), в якій товариство наполягає на позовних вимогах з підстав, викладених в позові.

30.05.2023 ухвалою суду, у письмовому провадженні, задоволено клопотання представника позивача Величко І.М.; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 17-А, ); продовжено строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № 320/11151/23 до 22 червня 2023 року; відкладено підготовче судове засідання на 22 червня 2023 року о 09:30 год.

Ухвала суду від 30.05.2023 надіслана сторонам по справі належним чином.

15.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення від відповідача, в яких останній наполягає на обґрунтованості встановлених порушень актом перевірки.

19.06.2023 судом отримано пояснення по справі від третьої особи із додатковими доказами. Третя особа вважає правомірною призначену перевірку згідно наказу №1236-п від 11.05.2022 та направлень № 1306, №1305 від 11.05.2022, обґрунтовані висновки викладені відповідачем в акті перевірки №702/04/36/07/09/РРО/42547705 від 23.05.2022 щодо виявлених порушень п.1,2,12 ст. 3 розділу ІІ Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР, п. 10.2.10 Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України» від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (зі змінами та доповненнями), спірне податкове повідомлення - рішення 21.06.2022 № вважає правомірним, в задоволенні позову просить суд відмовити.

22.06.2023 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді. Наступне судове засідання відбудеться 31.07.2023 о 09:30, про що сторони по справі повідомлені належним чином.

30.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення із додатковими доказами від позивача, в яких товариство наполягає на протиправності спірного податкового повідомлення-рішення з підстав викладених в позові та поясненнях.

31.07.2023 в підготовче судове засідання прибули представники позивача Величко І.М. та відповідача Удод І.О., третьої особи представник до суду не прибув. За згодою сторін, судом на місці ухвалено відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Наступне судове засідання призначено на 10.08.2023 о 09:30 год. про що сторони по справі повідомлені належним чином.

10.08.2023 в підготовче судове засідання прибув представник відповідача Удод І.О. Представник позивача, представник третьої особи до суду не прибули. Враховуючи явку представників сторін по справі, суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи у зв`язку із неявкою представника позивача на іншу дату та час.

Наступне судове засідання призначено на 19.09.2023 о 13:00 год. про що сторони по справі повідомлені належним чином.

19.09.2023 в підготовче судове засідання прибули представники позивача Величко І.М. та відповідача Удод І.О., подали клопотання із проханням закінчити підготовче провадження у письмовому провадженні та призначити справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 19.09.2023 судом ухвалено закінчити підготовче провадження, призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2023 о 10:00год.

13.10.2023 ухвалою суду клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів задоволено.

14.11.2023 в судове засідання, в режимі відео-конференції, прибули представники сторін: позивача - Величко І.М., відповідача - Удод І.О., третьої особи Денисової В.С..

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа надала пояснення, проти позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем було подано клопотання про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Додаткових пояснень сторонами до суду не подано.

За відсутності заперечень від учасників по справі, судом на місці ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи пояснення сторін по справі, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши правову позицію позивача, відповідача, третьої особи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» зареєстроване юридичною особою 11.10.2018, про що в журналі обліку реєстраційних справ вчинено запис за № 0078838.

Товариство зареєстроване та знаходиться за податковою адресою: проспект Соборності, будинок 15, каб. 219, м. Київ, 02160.

Основними видами діяльності ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 85.32 Професійно-технічна освіта; 92.00 Організування азартних ігор; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 52.10 Складське господарство; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон?юктури ринку та виявлення громадської думки; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів.

На підставі наказу від 11.05.2022 №1236-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» (), направлення від 11.05.2022 №1306 та направлення від 11.05.2022 №1307, виданого ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно ст.191, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69, п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) була проведена фактична перевірка АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», податковий номер 42547705, за адресою м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В.

За результатами вказаної перевірки Головним управління ДПС у Дніпропетровській області складено акт перевірки від 23.05.2022р. № 702/04-36-07-09/РРО/42547705 (далі - Акт перевірки), в якому зафіксоване порушення платником податків пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), п. 10.2.10 Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України» від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зі змінами та доповненнями).

На підставі висновків Акту перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 21.06.2022р. № , відповідно до якого ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» згідно з підпунктом 54.3.3 п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України і згідно статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1 737 988,28 грн, зокрема:

- за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, нараховано штрафні санкції у розмірі 790 775,85 грн. відповідно до п. 1 ст. 17, абз. 3 п. 11 розд. ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями;

- за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, нараховано штрафні санкції у розмірі 947 212,43 грн. відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями.

Позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення від 21.06.2022 № в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням від 13.01.2023р. № 1174/6/99-00-06-03-02-06 Державною податковою службою України податкове повідомлення-рішення від 21.06.2022 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушеного права і зазначене податкове повідомлення-рішення є предметом оскарження у даній справі.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 КАС України).

Враховуючи позиції сторін по справі та предмет спору, суду підлягає перевірка спірного податкового повідомлення - рішення від 21.06.2022р. № на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України із дотриманням судом принципів адміністративного судочинства, визначених частиною третьою вказаної статті.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, враховуючи з`ясовані обставини по справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з Акту перевірки контролюючим органом встановлено в ході перевірки:

- проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу на суму 790 775,85 грн., а саме відповідно змінного звіту АЗС за формою 17-НП зміна з 6 год. 11 березня 2022 року до 18 год. 11 березня 2022 року в резервуарі № 4 встановлено наявність «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л, по ціні 35,89 грн., та відповідно змінного звіту АЗС за формою 17-НП зміна з 19 год. 11 березня 2022 року по 20 год. 11 березня 2022 року встановлено відсутність дизельного палива «Паливо диз. ДП-Л-Євро5-ВО», а отже воно було реалізовано без застосування реєстратора розрахункових операцій;

- не ведення в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме відповідно до змінного звіту АЗС за формою 17-НП зміна з 19 год. 11 березня 2022 року до 20 год. 11 березня 2022 року в резервуарі № 4 встановлено наявність «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 по ціні 42,99 грн. за відсутності фактичного придбання зазначеного палива відповідно до наданих до перевірки журналів №13-НП, № 17-НП відомості надходження палива на АЗС, які повинні бути занесені відповідно п. 10.2.10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.03.2008 № 281/171/578/155 до змінних звітів АЗС. Загальна вартість необлікованого товару складає 947 212, 43 грн.

Згідно з висновками Акту перевірки від 23.05.2022р. № 702/04-36-07-09/РРО/42547705 зафіксоване порушення платником податків пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), п. 10.2.10 Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України» від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до п. 1 ст. 17, абз. 3 п. 11 розд. ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення

(відповідно до статті 11 розділу ІІ Прикінцевих положень Закон № 265/95-ВР, тимчасово, до 01.01.2022р., санкції, визначені п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення).

Відповідно до пункту 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Стаття 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, визначає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 р. №281/171/578/155 (далі Інструкція) встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Розділ 10 Інструкції визначає порядок приймання і відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях.

Відповідно до підпункту 10.2.1 Інструкції приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Відповідно до підпункту 10.2.10 пункту 10.2 розділу 10 Інструкції на підставі ТТН та акту приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП.

Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14).

Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою.

Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Пункт 10.4 Інструкції визначає порядок приймання-передавання зміни на АЗС. Згідно з підпунктом 10.4.1 Інструкції на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17-НП. Під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

Після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою №17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. Відповідно до підпункту 10.4.3 Інструкції після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою № 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Розділ 16 Інструкції визначає облік нафтопродуктів на АЗС.

Так, згідно з підпунктом 16.1 Інструкції матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою № 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Відповідно до підпункту 16.2 Інструкції бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

Відповідно до пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Згідно з пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:

обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;

добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі;

добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15° С, крім показників паливо-роздавальних колонок та/або оливо-роздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників.

Тобто, всі кількісні зміни палива за добу фіксують витратоміри та рівноміри, дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, розташованих на акцизному складі, та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади.

Судом встановлено, що ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» заключило договір комісії №201119-К від 20.11.2019р. з ТОВ «КАТМА ГРУП», відповідно до якого ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» (комісіонер) зобов`язується прийняти у ТОВ «КАТМА ГРУП» (комітент) товар (паливно-мастильні матеріали) для продажу, а також зберігати його в належних умовах. Згідно з умовами договору ТОВ «КАТМА ГРУП» доставляє ПММ за власний рахунок та власними силами на АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» на підставі товарно-транспортних накладних та щоденно між комітентом та комісіонером підписується видаткова зведена накладна (на комісію) про передачу ППМ на комісію.

Паливно-мастильні матеріали «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32л відвантажено на АЗС за адресою м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В на підставі товарно-транспортних накладних від 26.02.2022 № Пер-003881 і від 09.03.2022 № Тра-000035 та оприбутковано в журналі обліку нафтопродуктів за формою 13-НП в день поставок, що підтверджується записами із журналу обліку нафтопродуктів.

Сторонами не заперечується, що згідно зі змінним звітом АЗС за формою 17-НП, зміна з 6 год. 00 хв. 11 березня 2022 року до 18 год. 00 хв. 11 березня 2022 року, в резервуарі № 4 було наявне «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн.

Судом встановлено, що відповідно до того ж змінного звіту АЗС за формою 17-НП, зміна з 6 год. 00 хв. 11 березня 2022 року до 18 год. 00 хв. 11 березня 2022 року, реалізація «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. за зміну відсутня.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження фактичної реалізації даного палива 11.03.2022 та не надано пояснень щодо фактичних обставин реалізації «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн.

Також судом встановлено, що при відкритті зміни у змінному звіті АЗС за формою 17-НП, зміна з 19 год. 00 хв. 11 березня 2022 року по 20 год. 00 хв. 11 березня 2022 року, в резервуарі № 4 зроблено запис про наявність «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн., але фактичне надходження даного палива на АЗС нічим не підтверджено.

Позивач в свою чергу стверджує, що запис у змінному звіті за формою 17-НП від 11.03.2022р. про наявність на АЗС «Палива диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн. є помилкою, допущеною оператором-касиром при формуванні змінного звіту.

Відповідачем в судовому засіданні надано пояснення, що висновки про реалізацію «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. та надходження на АЗС «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн. зроблені лише на підставі записів у змінному звіті АЗС за формою 17-НП за 11.03.2023.

Суд зазначає. що відповідачем не надано доказів поставки (надходження) 11.03.2022 «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л на АЗС за адресою м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В.

Судом встановлено, що згідно зі змінними звітами форми 17-НП від 11.03.2022 на момент закриття зміни та на момент відкриття наступної зміни кількість палива співпадає - 22 033,32 л, а реалізація товару відсутня.

Суд звертає увагу, що відсутність реалізації 11.03.2022р. дизельного палива «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. підтверджується також Z-звітом РРО від 11.03.2022р., який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Даними бухгалтерського обліку, а саме оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 023 (зберігання), 024 (комісія), 281 (товари на складі) за 11.03.2022р. по АЗС м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В теж підтверджується відсутність реалізації «Палива диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л та відсутність надходження «Палива диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л. Дані бухгалтерського обліку щодо оприбуткування пального відповідають даним РРО.

В ході розгляду справи відповідач та третя особа не надали пояснень яким чином паливо у кількості 22 033,32 л було реалізовано 11 березня 2022 року в період часу між закриттям однієї зміни і відкриттям наступної зміни і в цей же період на АЗС у тому самому резервуарі злилось інше паливо у такій самій кількості.

Також судом встановлено, що на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В зареєстровано акцизний склад №1014903, що підтверджується витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового.

Суд звертає увагу, що на АЗС встановлено витратоміри-лічильники, які ведуть облік відпуску пального та рівноміри-лічильники, які показують рівень пального в резервуарах, що підтверджується довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри.

Суд відмічає, що позивачем за 11.03.2022р. подано довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі, відповідно до якої 11.03.2022 відсутній рух дизельного палива на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В.

Також, суд звертає увагу, що дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, розташованих на акцизному складі, та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі №1014903 за 11.03.2022р. реалізації палива дизельного протягом 11 березня 2022 року на АЗС за адресою м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В не відбувалось.

Водночас, єдиним можливим способом перевірки реалізації товарів і наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних з журналу обліку нафтопродуктів за формою 13-НП, даних обліку зі звітів АЗС за формою №17-НП із даними РРО і фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Як вбачається з Акту перевірки та пояснень сторін по справі, фактичні вимірювання залишків паливно-мастильних матеріалів на АЗС не проводились, а висновки контролюючого органу базуються виключно на даних змінних звітів за формою 17-НП за 11.03.2022р.

Судом досліджено та встановлено, що дані РРО та довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі №1014903 за 11.03.2022 свідчать про відсутність руху дизельного палива на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В за 11 березня 2022 року.

Відсутність реалізації нафтопродуктів на АЗК, що зафіксовано показниками лічильників паливно-роздавальних колонок та відображено у змінних звітах форми №17-НП, збігається з інформацією щодо реалізації, яка відображена у звітних документах РРО за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.

Вказані вище документи, які надані позивачем до перевірки та наявні в матеріалах даної справи, перевірені та досліджені судом. Суд враховує, що відповідач не має зауважень до первинної та бухгалтерської документації позивача, документів по обліку нафтопродуктів на АЗС.

З дослідженого Акту перевірки та наявних у справі доказів вбачається, що висновки контролюючого органу належними та достатніми доказами не підтверджуються, і є такими, що суперечать наданим позивачем первинним документам та документам обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 11 березня 2022 року відсутня реалізація пального «Паливо диз. ДП-А-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 35,89 грн. та надходження пального «Паливо диз. PLUS ДП-Л-Євро5-ВО» у кількості 22 033,32 л по ціні 42,99 грн. на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 16-В, а тому відсутнє порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) та пункту 10.2.10 Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України» від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зі змінами та доповненнями).

Суд вказує на необґрунтоване посилання відповідача на перелічену практику Верховного Суду, оскільки, як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 08.02.2022 по справі №823/2062/16 способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП, даних РРО з фактичним вимірюванням залишків пального в резервуарах, тобто різниця між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Тобто в справі, на яку посилається відповідач, контролюючим органом було зроблено фактичні вимірювання залишків пального в резервуарах під час перевірки, а в даній справі наявність неоприбуткованих залишків встановлена контролюючим органом без проведення фактичного вимірювання залишків пального в резервуарах, так як перевірка проводилась у травні 2022 року, а порушення зафіксовані за 11.03.2022. Тобто, справи не є аналогічними і тому висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 по справі № 823/2062/16, не може бути врахований судом у даній справі.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.06.2022 № є таким, що не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України та є неправомірним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд зазначає, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено за подання даної позовної заяви судовий збір у розмірі 26 069,82 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням № 1603 від 27.01.2023.

Враховуючи насідки вирішення справи судом, наявності обставин сплати позивачем судового збору, суд вважає необхідним за ч. 1 ст. 139 КАС України стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі понесені витрати по справі в сумі 26 069,82 грн.

Також, позивачем подано до суду заяву, посилаючись на ст. 134, 139, 143 КАС України та висновки Верховного Суду викладені в постанові від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20, від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 про стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 24000,00грн. із доказами надіслання заяви відповідачу та третій особі 18.11.2023.

До заяви додано Договір про надання правничої (правової) допомоги № 10/01/22 від 10.01.2022р.; Додаткової угоди № 14 від 01.11.2022р. до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 10/01/22 від 10.01.2022р.; акту наданих послуг № 14-1 від 14.11.2023р.; рахунку на оплату № 14-1 від 15.11.2023р.; оригінал платіжної інструкції № 3520 від 15.11.2023р.

Від відповідача та третьої особи заперечень до суду не надійшло.

Вирішуючи отриману заяву позивача та враховуючи позицію відповідача, надані до заяви докази, суд зазначає слідуюче.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 цього Кодексу щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 22.12.2018 у справі №826/856/18 та від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії, заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 10.01.2022 між позивачем ТОВ "Євро Смарт Пауер" та Адвокатським об`єданням "Лекс-Груп" укладено Договір № 10/01/22 про надання правничої (правової допомоги), згідно розділу 2 якого Об`єднання зобов`язується надавати правничу допомогу, в тому числі за окремими дорученнями Клієнта, представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, у правоохоронних органах, у органах прокуратури, в усіх слідчих управліннях Національної поліції України, в Державній податковій службі України та у всіх її управліннях, у Національному антикорупційному бюро, в усіх контролюючих органах, а також у всіх судах України загальної юрисдикції та спеціалізованих судах, в тому числі в усіх адміністративних і господарських судах України всіх інстанцій, та здійснювати професійну адвокатську діяльність згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також із правами захисника, згідно Кримінального процесуального кодексу України, та ін., надавати правничу допомогу Клієнту у кримінальних провадженнях, які могли би бути пов`язані з Клієнтом, незалежно від його процесуального статусу в них (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок, третя особа).

Серед обов`язків Клієнта п. 2.3.1 передбачає своєчасну сплату Об`єднанню вартість послуг в погоджений Сторонами розмір та строк.

В розділі 4 Договору визначено, що на визначення розміру вартості послуг Об`єднання впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правничої допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру вартості послуг.

Вартість послуг Об`єднання погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору і фіксується у відповідних рахунках.

На підтвердження факту надання Об`єднанням Клієнту послуг відповідно до умов цього Договору складається Акт про надані послуги. Акт про наданні послуги підписується Об`єднанням у двох примірниках та надається Клієнту, який зобов`язаний про тягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання підписати його або дати мотивовану письмову відмови від підписання. У випадку відсутності такої відмови чи не надання підписаного Акту, послуги Об`єднання вважаються виконаними належним чином, без будь-яких претензій.

Оплата за цим Договором здійснюється за кожний етап наданих послуг на підставі відповідного акту наданих послуг та рахунку наданого Об`єднанням.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до його припинення, згідно з відповідною угодою сторін, або до його розірвання (п. 3.1 Договору).

Строк оплати послуг становить десять (10) банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Договір підписаний Сторонами та скріплений печатками.

Згідно Додаткової угоди № 14 від 01.11.2022 до Договору №10/01/22 від 10.01.2022 визначено перелік та вартість послуг Об`єднання з надання правничої (правової) допомоги в адміністративному та судовому оскарженні податкового повідомлення-рішення від 21.06.2022р. № , а саме: Надання первинної консультації - 1 год. - 1000,00 грн.; Вивчення та аналіз документів Замовника, підготовка правового висновку (правової позиції) - 1 год. - 1000,00 грн.; Підготовка та подача скарги до ДПС України - 1 год. - 1250,00 грн.; Підготовка та подача позовної заяви до суду разом з усіма додатками - 1 год. - 1250,00 грн.; Підготовка та подача відзиву, відповіді на відзив, заперечення, письмових пояснень у справі, процесуальних заяв, клопотань - 1 год. - 1000,00 грн.; Представництво інтересів у суді першої інстанції (участь у судовому засіданні) - участь в судовому засіданні - 2000,00 грн.; Підготовка та подача апеляційної скарги - 1 год. - 1250,00 грн.; Представництво інтересів у суді апеляційної інстанції (участь у судовому засіданні) - засідання - 2000,00 грн.; Підготовка та подача касаційної скарги - 1 год. - 1250,00 грн.; Представництво інтересів у суді касаційної інстанції (участь у судовому засіданні) - участь у судовому засіданні - 2000,00 грн.; Підготовка та відправка адвокатського запиту - один запит - 1500,00 грн.; Ознайомлення з матеріалами справи - одне ознайомлення - 1000,00 грн.; отримання копії рішення суду - отримання копії рішення - 1 000,00 грн.

Сторони домовились, що у випадку винесення судом першої інстанції судового рішення про задоволення позовних вимог, Клієнт додатково сплачує Об`єднанню гонорар у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) в строк не пізніше 2х робочих днів з дати винесення рішення у справі.

Додаткова угода № 14 підписана Сторонами та скріплена печатками.

Згідно Акту наданих послуг №14-1 від 14.11.2023 Сторонами підтверджено надані послуги:

Надання первинної консультації (надано усні консультації, роз`яснення з приводу висновків акту фактичної перевірки та виявлених порушень; надано роз`яснення та вказівки з приводу підготовки та надання документів, необхідних для оскарження податкового повідомлення-рішення) - 1 год. - 1000,00 грн.; Вивчення та аналіз документів Замовника: податкового повідомлення-рішення, акту фактичної перевірки, документів, доданих до позовної заяви, формування правової позиції - 1 год. - 1000,00 грн.; Підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2022р. №; підготовка (оформлення) додатків до позовної заяви - 8 год. - 1250,00 грн./год. - 10 000,00 грн.; Підготовка та подання попереднього розрахунку судових витрат на правничу (правову) допомогу з додатками - 2 год. - 1000,00грн./год. - 2000,00 грн.; Підготовка та подання до суду відповіді на відзив вих. № 05/05 від 05.05.2023р. - 4 год. - 1000,00 грн./год. - 4000,00 грн.; Підготовка та подання до суду письмових пояснень вих. № 19/06 від 19.06.2023р. з додатками на вимогу суду - 4 год. - 1000,00 грн./год. - 4000,00 грн.; Участь у судовому засіданні 14.11.2023р. (розгляд справи по суті), виклад позиції Позивача, надання пояснень по суті позовних вимог - одне засідання - 2000,00 грн. - 2000,00 грн.

Всього 20 год. - 24000,00 грн.

Акт підписаний Сторонами та скріплений печатками без претензій.

Оплата за правничі (правові) послуги в розмірі 24 000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 3520 від 15.11.2023 згідно з рахунком на оплату № 14-1 від 15.11.2023р., додано до заяви.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До вказаного твердження суд також застосовує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені позивачем до відшкодування 24000,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Також, суд зазначає, що заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) за обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), та згідно наданого акту виконаних послуг, зазначений витрачений час адвокатом для виконання покладених на нього умов Договору не є співмірними до предмету спору в даній справі, необхідності підготування, опрацювання та подання позову та доказів до суду, на переконання суду доведення правомірності заявлення бюджетного відшкодування в межах оскарження рішення контролюючого органу не покликане витрачання з боку позивача та його адвоката значних зусиль, доказова база є обмеженою в рамках предмету перевірки та не вимагала надання додаткових доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню, враховуючи дискреційні повноваження суду щодо суддівського розсуду на предмет розподілу судових витрат згідно згаданої вище позиції Верховного Суду та у зв`язку із наявністю заперечень відповідача та наданими доказами ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Застосуванню під час вирішення спірного питання підлягає також ухвала Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №640/12435/20 щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до відшкодування, зі складністю роботи пов`язаної із підготовкою позову, доказів, заперечення на відзив, її обсягом та часом, витраченим на виконання роботи.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, критерію обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 15 000,00 грн., та відшкодувати цю суму позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.06.2022 №.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, 02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» (, 02160, м. Київ, проспект Соборності, буд. 15, каб. 219) витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 069,82 грн. (двадцять шість тисяч шістдесят дев`ять гривень 82 коп.) та витрати на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.