Справа № 240/19415/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2023 року м. Житомир

справа № 240/19415/22

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Мала Бердичівська, 23, заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії,-

встановив:

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/19415/22 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком;

- зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Житомирським окружним адміністративним судом 01 червня 2023 року видано позивачу виконавчий лист.

28 листопада 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заяву про зміну способу виконання рішення у справі, у якій просить змінити спосіб виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/19415/22 в частині:

- зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги на

- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 11566,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що відповідач на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/19145/22 здійснив розрахунок недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 11566,00 грн, однак вказану суму боржник не виплатив.

При цьому, зміна способу виконання рішення є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення, забезпечить ефективний захист права позивача та відновлення порушеного права.

04 грудня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надсилав.

В судове засідання 12.12.2023 щодо розгляду заяви про зміну способу виконання рішення суду у даній справі заявник (позивач) та відповідач свого повноважного представника не направили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Зважаючи на викладене та враховуючи відсутність вимоги сторін про розгляд заяви з викликом сторін, керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подану позивачем (стягувачем) заяву, зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2021 №845, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Норми цього пункту не застосовуються до безспірного списання з боржника за видатками, які фінансуються з місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України, та у разі, коли стягувачами є особи, визначені у частині другій статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Так, в обґрунтування поданої заяви позивач (стягувач) вказав, що на даний час прийняте у даній справі рішення не виконане у повному обсязі, зокрема, здійснено розрахунок недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 11566,00 грн, однак вказану суму боржник не виплатив. Вважає, що зміна способу та порядку виконання судового рішення у даній справі не призводить до зміни предмету судового спору, його предметом залишається право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, а застосування способу виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника нарахованої суми є більш ефективнішим, оскільки наявні відомості щодо нарахованої уповноваженим суб`єктом, неоспорюваної суми боргу та відсутності у боржника кошті на його погашення. З огляду на що, на думку позивача, наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду на стягнення з відповідача нарахованої суми.

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви, та позицію відповідача (боржника) з приводу заяви про заміну способу виконання рішення, дійшов наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/19415/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено розрахунок недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, яка становить 11566,00грн, але виплатити ці кошти на даний час немає можливості, оскільки територіальне управління не може використовувати кошти Пенсійного фонду України на виплату грошової допомоги.

З огляду вказане, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідно фінансування не може вважатися невиконанням рішення за відсутності поважних причин.

Суд вказує, що з 01.04.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" від 16.12.2020 №1279, згідно з якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.

Пунктом 3 постанови закріплено, що Пенсійному фонду України до 01.04.2021 провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до пп.4 п.4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, згідно з яким Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 01.04.2021 функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України.

Тобто рішення суду в частині доплати до пенсії боржником фактично виконується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Саме тому виплата за вказаними рішеннями здійснюється із Державного бюджету України у порядку черговості і необґрунтована зміна способу виконання такого рішення спричинить порушення порядку виплати таким чином, що особа, яка мала право на виплату у порядку черговості, отримає його позачергово, що не є справедливим по відношенню до інших громадян, які також чекають на виплату коштів із бюджету.

Суд зауважує, що приписи ст.378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Натомість, обставини викладені у заяві стягувача не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Як вже зазначалося, частина судового рішення по справі №240/19415/22 виконана, а інша буде виконана в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень відповідача.

Невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч.3 ст.378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VI, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Також суд звертає увагу, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2023 року по справі №340/6875/21.

За наслідком системного аналізу змісту вказаної заяви, суд зазначає, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у справі №240/19415/22.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.23 в адміністративній справі №240/19415/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко