Справа № 726/2484/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/2484/23

Головуючий у 1-й інстанції: Асташев С.А.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

12 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 31 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1023045 від 30.09.2023,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

13.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці з позов до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1023045 від 30.09.2023, у якому просить визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Поряд із цим у позові просив суд поновити строк для подачі позовної заяви до суду, вказуючи на те, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості оскаржити постанову у строк, передбачений ст. 286 КАС України через юридичну необізнаність та пошуки адвоката для правничої допомоги. Зазначив, що договір із адвокатом укладено 12.10.2023, тому просив визнати поважними причини пропуску строку на оскарження.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін на 31.10.2023

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.10.2023 визнано неповажними підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду та відмовлено у поновленні ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1023045 винесено 30.09.2023 о 18:42 у присутності ОСОБА_1 .

Згідно з долученим відеозаписом о 18:27 30.09.2023 ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також вказано про те, що останній вправі оскаржити таку постанову у десятиденний строк.

Після роздруківки оригіналу та копії постанови, копія оскаржуваної постанови вручена під підпис ОСОБА_1 о 18:44 30.09.2023.

ОСОБА_1 вказане не заперечував ні в судовому засіданні, ні в апеляційній скарзі.

IІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відповідно до вимог ч.3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом та не надано суду належних, обґрунтованих доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а підстави, вказані позивачем у відповідному клопотанні, є неповажними.

Суд зазначив, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження існування об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем у заяві обставини носять суб`єктивний характер, а тому не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

ІV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував поважності пропуску процесуального строку, оскільки ОСОБА_1 не мав можливості оскаржити постанову у строк, передбачений ст. 286 КАС України у зв`язку з юридичною необізнаністю та пошуком адвоката для надання йому правової допомоги і подальшим збором необхідних доказів. На момент спливу строку ОСОБА_1 не зміг відшукати адвоката, який би міг надати йому правову допомогу та підготувати адміністративний позов.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, приписами частини 2 цієї статті визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, законодавцем встановлено 10-денний строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, який відповідно до ч.2 ст.286 КАС України обчислюється з дня вручення такого рішення (постанови) особі.

Разом з тим, зважаючи на те, що КАС України не містить заборону на поновлення судом строку звернення до суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, вказаний процесуальний строк може бути поновлений судом за заявою позивача у разі наявності поважних причин його пропуску.

Як свідчать матеріали справи, позивач був обізнаний із строками оскарження оскаржуваної ним постанови, встановленими процесуальним законодавством, та повинен був вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог Кодексом адміністративного судочинства України.

Пропуск процесуального строку на звернення до суду позивач обґрунтовував юридичною необізнаністю та пошуком адвоката та не повідомив про існування інших істотних обставин, які стали причиною пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Суд зауважує, що юридична відповідальність, як наслідок несвоєчасної реалізації прав, може також стосуватися і певних процесуальних обмежень, в тому числі обмежень щодо права особи у зверненні до суду у випадках, визначених законом.

Колегія суддів зауважує, що необізнаність позивача з нормами законодавства, їх вивчення, відсутність можливості написати та подати позов пошук адвоката не може свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки вказані обставини не є незалежними від волі позивача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами. За виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк. Позивач повинен був вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені скаржником доводи поважності причин пропуску строку звернення до суду не підтверджують неможливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений КАС України строк.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановленні статтею 123 КАС України.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. (ч.4 ст.123 КАС України)

Як вже зазначалося, залишаючи позов без розгляду, суд виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено пропуск позивачем строку звернення до суду, який передбачений ст.ст. 122, 286 КАС України, а обставини, наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

Колегія суддів вважає передчасними такі висновки суду першої інстанції, оскільки системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.09.2020 по справі № 640/5645/19 , від 30 січня 2023 року по справі №640/10031/20, від 05.05.2022р. по справі №420/6134/21.

Таким чином, суд першої інстанції повинен був вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку та навести інші поважні причини для його поновлення.

Втім, з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд першої інстанції при визнанні судом неповажними тих підстав, про які ОСОБА_1 зазначав в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, поданому разом із позовною заявою, не надав можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій би пропонувалося судом вказати інші підстави поважності пропуску строку звернення до суду .

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки, виявивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду, не вчинив дій щодо надання позивачу можливості повідомити інші причини поважності пропуску строку звернення до суду, тобто діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишив адміністративний позов без розгляду, чим обмежив право позивача на оскарження спірної постанови.

З огляду на наведене, залишення даного позову без розгляду з мотивів відсутності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів визнає передчасним, оскільки обов`язковою умовою для застосування частин третьої та четвертої статті 123 КАС України є залишення позовної заяви без руху за правилами частини першої цієї ж статті.

Матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мушта проти України" від 18 листопада 2010 року (заява №8863/06) підкреслив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

На підставі вищезазначеного колегія суддів констатує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладені обставини, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, наявні підстави для скасування його ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

VI. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене, ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 31 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1023045 від 30.09.2023 скасувати.

Справу направити до Садгірського районного суду міста Чернівці для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.