Справа № 160/13537/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 року по 04.05.2023 року (21 день) та з 15.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023 року) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 по 04.05.2023 (21 день) та з 15.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обгрунтування позовних вимог представником позивача вказано, що за оскаржувані періоди лікування внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, позивачу не було виплачено додаткову винагороду, передбачену ПКМУ №168.
Ухвалою від 20.06.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою від 28.08.2023 року продовжено строк розгляду справи.
11.10.2023 року від ТВО начальника військової частини НОМЕР_2 надійшла заява з процесуальних питань.
17.10.2023 року представником військової частини НОМЕР_3 подано відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти задоволення позовних вимог, так як додаткову винагороду, передбачену ПКМУ №168 від 28.02.2022 року, в розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 15.04.2023 року по 04.05.2023 року та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року фактично виплачена.
Генеральний штаб Збройних Сил України правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: поштовим повідомленням, на якому відповідачем проставлена відмітка про отримання 18.09.2023 року копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Збройних Силах України, був мобілізований Немишлянським РТЦК та СП м. Харків Харківська область.
14.04.2023 року солдат ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , одержав травму (поранення). Діагноз: Вогнепальне осколкове сліпе поранення обличчя. Вогнепальне осколкове поранення правого плеча, правої кисті, правого стегна. За обставин: 14.04.2023 року під час ведення бойових дій внаслідок ворожого обстрілу в районі міста Бахмут Донецької області, перебуваючи в засобах індивідуального захисту отримав травму (поранення) при походженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, в районі проведення бойових дій на території Донецької області, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вказане підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми №3440 від 20.05.2023 року.
У матеріалах справи також наявна медична характеристика на солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону, військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби знаходився на медичному забезпеченні у військової частини НОМЕР_1 . За медичною допомогою звертався, стаціонарно лікувався, а саме:
- з 04.03.2023 року по 20.03.2023 року КНП «Криворізька міська інфекційна лікарня №1» м. Кривий Ріг, діагноз: Гострий фронтит;
- з 15.04.2023 року по 04.05.2023 року КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» м. Лозова, діагноз: Множинні ВОСП обличчя. ВОСП правого плеча. ВОСП правої кисті. ВОСП правого стегна;
- з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР м. Кривий Ріг, діагноз: ВТ (14.04.2023 року). Множинні ВОСП обличчя, правого плеча, правої кисті, правого стегна. Порушення функції правої верхньої кінцівки І ст. Операція 20.05.2023 року видалення сторонніх тіл з правої в/кінцівки.
Також, позивачем долучено до матеріалів справи довідку №7010 військово-лікарської комісії від 30.05.2023 року, в якій вказано: «Стан вибухової травми (14.04.2023 року): множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень обличчя, правого плеча, правої кисті, правого стегна, СПО 15.04.2023 року, 19.04.2023 року, у вигляді рубців шкіри з тимчасовим порушенням функції правої верхньої та правої нижньої кінцівок. Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма легка. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка від 20.05.2023 року №3440)».
Відтак, позивач, вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової грошової допомоги відповідно до ПКМУ №168, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Постанова №168 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 року абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, 14.04.2023 року солдат ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , одержав травму (поранення). Діагноз: Вогнепальне осколкове сліпе поранення обличчя. Вогнепальне осколкове поранення правого плеча, правої кисті, правого стегна. За обставин: 14.04.2023 року під час ведення бойових дій внаслідок ворожого обстрілу в районі міста Бахмут Донецької області, перебуваючи в засобах індивідуального захисту отримав травму (поранення) при походженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, в районі проведення бойових дій на території Донецької області, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вказане підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми №3440 від 20.05.2023 року.

Також відповідно до довідки №7010 військово-лікарської комісії від 30.05.2023 року, виданої стосовно солдата за мобілізацією ОСОБА_1 : «Стан вибухової травми (14.04.2023 року): множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень обличчя, правого плеча, правої кисті, правого стегна, СПО 15.04.2023 року, 19.04.2023 року, у вигляді рубців шкіри з тимчасовим порушенням функції правої верхньої та правої нижньої кінцівок. Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма легка. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка від 20.05.2023 року №3440)».

Таким чином, вищевикладене свідчать про те, що позивач дійсно проходив лікування.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), позивач проходив лікування, зокрема:

- з 15.04.2023 року по 04.05.2023 року КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» м. Лозова, діагноз: Множинні ВОСП обличчя. ВОСП правого плеча. ВОСП правої кисті. ВОСП правого стегна;

- з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР м. Кривий Ріг, діагноз: ВТ (14.04.2023 року). Множинні ВОСП обличчя, правого плеча, правої кисті, правого стегна. Порушення функції правої верхньої кінцівки І ст. Операція 20.05.2023 року видалення сторонніх тіл з правої в/кінцівки.

Отже, періоди лікування підлягають врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн відповідно до Постанови №168.

При цьому, відповідачем долучено до відзиву доповідь №259 від 03.10.2023 року, яка містить інформацію наступного змісту:

- згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2023 року №4073 винагорода за участь у бойових діях (із розрахунку 100 000,00 грн) була виплачена за період з 05.04.2023 року по 14.04.2023 року у розмірі 32 833,33 грн (кошти надійшли 27.05.2023 року);

- згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2023 року №6374 винагорода за участь у бойових діях (із розрахунку 100 000,00 грн) була виплачена за період з 15.04.2023 року по 04.05.2023 року та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року у розмірі 87 484,95 грн (кошти надійшли 21.08.2023 року року).

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що відповідачем, крім зазначення у вказаній довідці дати надходження грошових коштів, жодних підтверджуючих доказів їх виплати не надано.

При цьому, доповідь №259 від 03.10.2023 року не містить інформації щодо нарахування позивачу додаткової винагороди за період 15-16 травня 2023 року, який заявлений позовних вимогах. Разом з тим, по тексту відзиву відповідачем взагалі не надано пояснень про цей період.

Так, позивач в обгрунтування позовних вимог зокрема зазначає, що 15.05.2023 року він був направлений до травматологічного відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької Міської ради для оперативного лікування, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №23П11953 від 23.05.2023 року та результатом рентгенодослідження від 15.05.2023 року №162, яке було проведене позивачу в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2». Тобто, період з 15.05.2023 року по 17.05.2023 року вважається часом переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу). 17.05.2023 року ургентно госпіталізований у травматологічне відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2».

Тож, суд вказує, що матеріалами справи не підтверджено, що позивач у період з 15.05.2023 року по 16.05.2023 року був переміщений з одного закладу охорони до іншого, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Одночасно, згідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у матеріалах справи наявна доповідь №259 від 03.10.2023 року в/ч НОМЕР_1 , в якій зазначено про нарахування та виплату додаткової винагороди за періоди з 15.04.2023 року по 04.05.2023 року та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року. Проте не надано доказів здійснення такої виплати. Тому, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги частково наступним чином:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 року по 04.05.2023 року (21 день) та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023 року) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 року по 04.05.2023 року (21 день) та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням проведених платежів.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , уод ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Генерального штабу Збройних Сил України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, б. 6, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 року по 04.05.2023 року (21 день) та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи день отримання поранення та час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (в даному випадку в межах одного закладу), у зв`язку з пораненням (отримане 14.04.2023 року) пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.04.2023 року по 04.05.2023 року (21 день) та з 17.05.2023 року по 23.05.2023 року (9 днів), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням проведених платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко