Справа № 466/6959/23
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6959/23
Провадження № 2-а/466/132/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря с/з Молінської С.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2023 року на електронну адресу суду поступила позовна заява ОСОБА_1 до Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій позивач просить суд постановити рішення, яким:

- визнати поважними причини пропуску та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду;

- скасувати постанову начальника Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Діденка О.Л. від 02 червня 2023 року по справі про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 02 червня 2023 року, винесеною начальником Івано-Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , притягнуто його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові зазначено, що він, ОСОБА_1 , нібито, відмовився проходити медичний огляд, чим порушив пп. 2, 4 п. 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 і вчинив дане правпоршення в умовах особливого періоду.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовими особами відповідача допущено порушення вимог закону, зокрема, в частині доведення його вини.

Так, 01.06.2023 він, ОСОБА_1 , був затриманий посадовими особами 4-го відділу Івано-Франківського РТЦК та СП в м. Рогатин Івано-Франківської області та був доставлений за адресою: АДРЕСА_1 . Стосовно нього було складено акт відмови від отримання повістки та протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, жодних доказів його вини під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови посадовими особами відповідача не досліджувалось. Зокрема, під час перебування в 4-му відділі Івано-Франківського ТЦК та СП йому було надано повістку, в графі якої щодо місця в яке належить з`явитися було здійснено виправлення шляхом вичеркування найменування вказаного відділу ТЦК та СП, та від руки вказано по місцю проживання м. Львів, а місцем прибуття визначено м. Львів.

Однак, жодної повістки для проходження медичного огляду він не отримував, а інформація щодо найменування РТЦК та СП, а також його адреси відсутня, оскільки посадовою особою відповідача було здійснено виправлення в повістку, як офіційний документ, без відповідних відміток типу виправленому вірити із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, посадової особи, яка здійснила такі виправлення, а також не вказано найменування РТЦК та СП, а також його адреси за місцем проживання у м. Львові, до якого він повинен прибути.

Таким чином, про необхідність прибути до РТЦК та СП на прохоження медичного огляду він повідомлений не був, що повністю виключає його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

В той же час, дана обставина не досліджувалась відповідачем і залишилась поза увагою. Будь-яких доказів того, що його належним чином було оповіщено про найменування РТЦК та СП, до якого він повинен прибути та його місце знаходження, матеріали справи не містять. Протиправність дій відповідача підтверджується також тим, що оскаржувана постанова датована 02.06.2023, однак оформлена листом від 01.06.2023 № 439.

У порушення наведених нормативних приписів, відповідач не з`ясував належного його повідомлення про необхідність прибуття на медичний огляд, відповідно причин його неявки, передчасно, без належних правових підстав, розпочав процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова, яка ним оскаржена, винесена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та за відсутності будь-яких доказів вини особи.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Крім того, просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки таку отримав рекомендованим листом лише 28 червня 2023 року.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, якою встановлено відповідачу семиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

26 жовтня 2023 року на адресу суду від представника відповідача Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що ОСОБА_1 01 червня 2023 року перебував у м. Рогатин, у зв`язку з чим уповноваженими військовослужбовцями 4-го відділу Івано-Франківського РТЦК та СП вчинялися спроби вручити йому повістку для уточнення облікових даних та проходження військово лікарської комісії о 13:20 год. 01.06.2023. Проте, ОСОБА_1 категорично відмовився отримувати вказану повістку, про що складено акт відмови. Відтак, ОСОБА_1 запрошено до Івано-Франківського РТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час складання протоколу встановлено, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд, чим порушив пп. 2, 4 п. 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 і вчинив дане правпорушення в умовах особливого періоду. Протокол складено у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом на примірнику протоколу, від пояснень позивач відмовився та копію протоколу отримав.

У зв`язку із відмовою позивача проходити військово лікарську комісію та бажанням ОСОБА_1 проходити ВЛК за місцем проживання, йому було виписано повістку на прибуття до ТЦК та СП за місцем його проживання у м. Львові 05.06.2023 о 09:00 год. Вказану повістку позивач отримав 01.06.2023 та проставив особистий підпис на корінці повістки (розписці).

02 червня 2023 року начальником Івано-Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у проходженні ЛВК позивача правомірно притягнуто до відповідальності, оскільки останній свідомо відмовлявся від отримання повістки та проходження медичного обстеження, що підтверджується долученими до справи копіями документів.

Дата на штампі постанови 01.06.2023 проставлена особою, яка здійснює облік постанов помилково, натомість вірна дата постанови 02.06.2023. Вказана помилка не може слугувати підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки не змінює змісту правопорушення.

Що стосується заявленої суми судових витрат, то зазначена сума 9 000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та не відповідає складності справи, характеру спірних правовідносин.

Позивач не підтвердив свої витрати на правничу допомогу, а тому у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

В судові засідання, які призначались неодноразово, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мелех Д.О., жодного разу не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку.

13 грудня 2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Мелеха Д.О. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 13 грудня 2023 року о 11:00 год.

Представник Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно не з`явився в судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від начальника Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 надійшов лист з проханням розглядати справу за відсутності їх представника та відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, його представника та представника відповідача, оскільки в ній наявні достатні докази для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності учасників процесу на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Положеннями ст. 5 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 01 червня 2023 року перебував у м. Рогатин, у зв`язку з чим уповноваженими військовослужбовцями 4-го відділу Івано-Франківського РТЦК та СП вчинялися спроби вручити йому повістку для уточнення облікових даних та проходження військово лікарської комісії о 13:20 год. 01.06.2023. Проте, ОСОБА_1 категорично відмовився отримувати вказану повістку, про що складено акт відмови в отриманні повістки від 01 червня 2023 року. Відтак, ОСОБА_1 запрошено до Івано-Франківського РТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №4/3/897 від 01 червня 2023 року вбачається, що 01 червня 2023 року о 14:14 год. ОСОБА_1 доставлений у 4-й відділ Івано-Франківського РТЦК та СП; в подальшому було встановлено, що даний громадянин відмовився проходити медичний огляд, чим порушив пп. 2, 4 п. 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 і вчинив дане правопорушення в умовах особливого періоду. Протокол складено у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом у протоколі, від пояснень позивач відмовився та копію протоколу отримав. У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 02 червня 2023 року о 10 год. 15 хв.

У зв`язку із відмовою позивача проходити військово лікарську комісію та бажанням ОСОБА_1 проходити ВЛК за місцем проживання, йому було виписано повістку на прибуття до ТЦК та СП за місцем його проживання у м. Львові 05.06.2023 о 09:00 год. Вказану повістку позивач отримав 01.06.2023 та проставив особистий підпис на корінці повістки (розписці).

02 червня 2023 року начальником Івано-Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

За правилами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до тепер.

Поняття «воєнний стан» охоплює особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

В цьому ж Законі визначено поняття «особливий період» як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, котрий настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч.7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п.4 ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Згідно з п.2,4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер (ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Відповідно до абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, а відтак, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби, прибувати за викликом до відповідного РТЦК та СП).

Позивач в умовах особливого періоду не мав права відмовлятись отримувати від службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 направлення на медичний огляд для визначення ступеню його придатності до військової служби.

Відмова позивача від проходження медичного огляду та визначення його призначення на воєнний час зафіксована в акті від 01 червня 2023 року, складених офіцером ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_1 були доведені вимоги законодавства України з питань оборони, про що складено відповідний акт від 01 червня 2023 року, в якому позивач розписався.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення (що підтверджено даними, які зазначені у протоколі від 01.06.2023), для участі у розгляді справи не прибував, не подавав клопотань щодо необхідності відкладення розгляду справи.

Таким чином, начальником Івано - Франківського РТЦК та СП Діденком О.Л. з дотриманням вимог процесуального закону розглянуто справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за наслідками розгляду складено постанову від 02.06.2023.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, відповідачем безумовно доведено правомірність свого рішення, натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та не надав суду належних і допустимих доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, через що є відсутніми правові підстави для скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 251, 280, 283, 289, ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 73, 77, 205, 242, 243 -246, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Івано Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д. Б. Глинська