Справа № 120/17466/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. Справа № 120/17466/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

21.11.2022 до суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М. про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 72993458 від 10.11.2023 в сумі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що постановою державного виконавця від 09.10.2023 відкрито виконавче провадження № 72993458 щодо виконання виконавчого листа № 120/7327/23 від 25.09.2023, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

Листом від 23.10.2023 позивач повідомив відповідача про виконання рішення та зазначив, що стягувачу проведено розрахунок розміру пенсії, який станом на 01.04.2019 становить 21139,89 грн, а також донараховано пенсію в сумі 155624,06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023. Одночасно позивач повідомив, що відповідна заборгованість буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Відтак, на думку позивача, Головним управлінням виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23.

Разом з тим 10.11.2023 відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн, оскільки державний виконавець вважає, що рішення суду виконано неналежно, а саме при обчисленні розміру пенсії стягувача пенсійним органом застосовано обмеження пенсії максимальним розміром.

Позивач не погоджується з прийнятою постановою, вважає її протиправною, а тому звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

30.11.2023 від третьої особи надійшли пояснення, в яких ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що Головне управління протиправно не виконує в повному обсязі судове рішення у справі № 120/7327/23.

01.12.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволення адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 72993458 з виконання виконавчого листа № 120/7327/23, виданого 25.09.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

Державним виконавцем 09.10.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам. Водночас боржником надано лист № 0200-0902-5/104554 від 23.10.2023, в якому повідомлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2019 становить 21139,89 грн, та донараховано кошти в сумі 155624,06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023. Окрім того, відповідно до рішень судів у справі № 120/4271/19-а та № 120/10699/21-а проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 20.02.2020 та за період з 01.04.2019 по 30.11.2021. Ці судові рішення включають період з 01.04.2019, який за рішенням суду у справі № 120/7327/23 також підлягає перерахунку.

Відповідач зазначає, що не погоджуючись з відповідним перерахунком, ОСОБА_1 подав боржнику лист від 12.10.2023, в якому зазначиво, що згідно з розрахунком пенсії за вислугу років на 01.04.2019 підсумок пенсії (з надбавками) становить 21139,89 грн, станом на 01.03.2022 становить 24099,47 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії 21139,89 грн; станом на 01.03.2023 становить 25599,47 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії 21139,89 грн. Відтак на адресу боржника надіслано вимогу державного виконавця від 25.10.2023 щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду та з у рахуванням відповіді боржника 03.11.2023 державним виконавцем повторно надіслану вимогу. Однак листом від 08.11.2023 за № 0200-0902-5/110235 боржник повідомив, що рішення суду виконано ним в межах покладених забов`язань та з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" просив закінчити виконавче провадження. Разом з тим, на думку державного виконавця, рішення суду у справі № 120/7327/23 боржник не виконав, а тому 10.11.2023 винесено постанову про накладання на нього штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідач вважає оскаржувану постанову правомірною і такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Водночас дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) у відпустці в період з 28.11.2023 по 12.12.2023 включно.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив такі обставини справи.

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/7327/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 25.07.2023 вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

25.09.2023 у вищезазначеній справі судом видано виконавчий лист.

09.10.2023 на підставі цього виконавчого документа відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 72993458).

Листом від 23.10.2023 за № 0200-0902-5/104554 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2019 становить 21139,89 грн, та донараховано кошти в сумі 155624, 06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023. Окрім того, відповідно до рішень судів у справі № 120/4271/19-а та № 120/10699/21-а проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 20.02.2020 та за період з 01.04.2019 по 30.11.2021. Дані судові рішення включають період з 01.04.2019, який за рішенням суду у справі № 120/7327/23 також підлягає перерахунку. Донараховані кошти в сумі 155624,06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України.

Водночас стягувач ОСОБА_1 надав державному виконавцю лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.10.2023 за № 17126-16031/М-02/8-0200/23, в якому зазначено, що оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром саме з 01.04.2019, тобто відсутні зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.03.2023. Тому рішення виконано в межах покладених зобов`язань. Відтак після виконання рішення суду пенсія виплачується у сталому розмірі на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії, а саме 21139,89 грн.

25.10.2023 на адресу Головного управління надіслано вимогу державного виконавця щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду.

Листом від 21.10.2023 Головне управління повідомило державного виконавця, що рішенням суду у справі № 120/7327/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2019 та визнано протиправними дії Головного управління щодо обмеження пенсії максимальним розміром саме з 01.04.2019, тобто предметом розгляду у справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Розмір виплачуваної пенсії у судовому рішенні не встановлювався, як і не ставилось питання подальших перерахунків пенсії позивача. Відтак Головне управління при виконанні судового рішення дотримується вимог ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та відповідно виплата пенсії ОСОБА_2 проводиться у розмірі 21139,89 грн, що відповідає вимогам чинному законодавству та узгоджується з ухваленням рішення суду по справі № 120/7327/23.

10.11.2023 державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 72993458 винесено постанову про накладення на боржника (Головне управління) штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач не погоджується з прийнятою постановою, вважає її протиправною, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення саме за відсутності поважних причин.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, якщо судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, відповідач виходив з того, що позивачем не виконано у повному обсязі рішення суду зобов`язального характеру.

Перевіряючи вказаний висновок суд встановив, що на виконання рішення суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23 Головне управління здійснило перерахунок пенсії стягувача без її обмеження максимальним розміром (у тому числі з урахуванням індексації) з 01.04.2019, враховуючи раніше виплачені суми. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.04.2019 склав 21139,89 грн.

Разом з тим суд зауважує, що на виконання рішення суду у справі №120/7327/23 Головне управління було зобов`язане з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

Натомість у матеріалах справи міститься розрахунок пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2022, відповідно до якого підсумок його пенсії становить 24099,47 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії розмір пенсії склав 21139,89 грн.

Крім того, відповідно до розрахунку пенсії на 01.03.2023 підсумок пенсії ОСОБА_1 становить 25599,47 грн, але з урахуванням максимального розміру пенсії розмір пенсії склав 21139,89 грн.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що виплата третій особі пенсії в розмірі 21139,89 відповідає вимогам чинного законодавства та узгоджується з ухваленим рішенням по справі № 120/7327/23.

Суд враховує, що предметом розгляду адміністративної справи № 120/7327/23 було саме обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.04.2019, а зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Тобто питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у вказаній справі і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії є обов`язковими для пенсійного органу не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням ОСОБА_1 , включаючи подальші перерахунки пенсії (до виникнення передбачених законом підстав для застосування обмеження). Відтак, на переконання суду, пенсійний орган неправомірно застосовув обмеження максимального розміру пенсії стягувача з тих підстав, яким вже надавалася оцінка у судовому рішення, що набрало законної сили.

В контексті наведеного варто наголосити на тому, що з часу прийняття судом рішення у справі № 120/7327/23 пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром, будь-яких змін не зазнало, що спростовує наведені у позовній заяві доводи пенсійного фонду щодо наявності підстав для застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

З огляду на викладене суд доходить висновку про неповне невиконання боржником вищевказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови ВП № 72993458 від 10.11.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 26.06.2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

А у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав на те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відтак, перевіривши ключові доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем правомірно та з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження" прийнято оскаржувану постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Наведені позивачем доводи окремо або у своїй сукупності вказаних висновків суду не спростовують, а тому у задоволенні вимог адміністративного позову належить відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце проживання: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005);

2) відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 13.12.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович