Справа № 380/9927/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 рокусправа № 380/9927/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач), в якому просить,:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до трудового стажу роки праці в АТ "Агентство Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв", а саме з 1987 року по листопад 1991 року та період роботи в ІП "DEMIR-AT", а саме з 27.01.2003 по 02.02.2014;

- зобов`язати відповідача повністю зарахувати позивачу до стажу роботи роки праці в АТ "Агентство Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв", а саме з 1987 року по листопад 1991 року та період роботи в ІП "DEMIR-AT", а саме з 27.01.2003 по 02.02.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений з урахуванням трудового стажу 30 роки 10 місяців 27 днів Проте, Головне управління ПФУ у Львівській області не врахувало до загального стажу позивача роки період роботи в АТ "Агентство "Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв" з 1987 року по листопад 1991 року, а також період роботи в ІП "DEMIR-AT" з 27.01.2003 по 02.02.2014.

Позивач відмічає, що він неодноразово звертався до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявами про зарахування вищевказаних робочих періодів до страхового стажу. Втім, у листі від 17.05.2022 Головне управління ПФУ у Львівській області відмовило ОСОБА_1 у зарахуванні спірних період до страхового стажу у зв`язку з відсутністю можливості проведення перевірки довідки про заробітну плату від 09.02.2018 № 09/вн/к, виданої АО "Агентство Венчур" та від 16.02.2018 № 004/2018, виданої АОЗТ "Венчур Резерв" у зв`язку з ліквідацією цих підприємств.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні до страхового стажу роботу в АТ "Агентство Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв", а тому звернувся до суду із цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 11.05.2023 ОСОБА_2 поновлений строк звернення до суду, відкрито провадження у справі справу та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.05.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне.

09.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої долучив відповідні документи. На підставі поданих документів позивачу з 09.02.2021 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням страхового стажу 30 років 10 місяців 27 днів (зараховано по 30.12.2016, коефіцієнт страхового стажу - 0,30833). Заробітна плата для обчислення пенсії врахована за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 та з 01.03.2014 по 31.12.2016 за даними персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,17596. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн. становить 1604,55 грн. (9118,81 грн. х 0,17596).

Пенсійний орган зазначає, що період роботи з січня 2004 року по лютий 2014 року не враховані при обчисленні страхового стажу, оскільки у довідці про заробітну плату від 23.03.2021 № 4361-15/56, виданої ПІП "DEMIR-AT", відсутні дані про сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду Туркменістану.

Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV Головне управління ПФУ у Львівській області скерувало запити до Пенсійного фонду Республіки Туркменістан щодо проведення перевірки довідок про заробітну від 09.02.2018 № 09/вн/к; від 16.02.2018 № 004/2018; від 23.03.2021 4361-15/56, від 27.04.2021 № 1300-5219-8/38038, від 25.11.2021 № 1300-5219-10/107360.

Так, листами Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 7 по м. москва та московській області від 18.06.2021 № 205-693/15-07 та від 30.06.2021 № 207-1/05/765 повідомлено про відсутність можливості проведення перевірки довідок про заробітну плату від 09.02.2018 № 09/вн/к, виданої АО "Агентство "Венчур" та від 16.02.2018 № 004/2018, виданої АОЗТ "Венчур Резерв" у зв`язку з ліквідацією даних підприємств. Відповіді на запити до Пенсійного фонду Республіки Туркменістан, щодо проведення перевірки довідки про заробітну плату від 23.03.2021 № 4361-15/56, виданої ІП "DEMIR-AT", на адресу Головного управління не надходили. Тому відповідач стверджує, що у Головного управління ПФУ у Львівській області відсутні правові підстави для зарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи в АТ "Агентство "Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур - Резерв" з 1987 року по листопад 1991 року та період роботи в ІП "DEMIAR- AT з 27.01.2003 по 02.02.2014.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

06.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивач з 09.02.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Згідно із записами №№ 13-16 трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , позивач у період з 1987 року по листопад 1991 року працював:

- 12.1987 вибраний ІІ секретарем Ашхабадського міськкому ЛКСМ Туркменістану;

- 25.03.1991 звільнений із зайнятої посади у зв`язку із затвердженням заступника голови БММТ "Супутник" ЦК ЛКСМ;

- 26.03.1991 затверджений заступником голови БММТ "Супутник" Туркменістану;

- 20.11.1991 звільнений із зайнятої посади у зв`язку із скороченням чисельності штату робітників 1991 року.

Згідно із записами №№ 25-26 трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , позивач у період з 27.01.2003 по 02.02.2014 працював на ІП "Демір Ат":

- 27.01.2000 прийнятий на роботу заступником генерального директора, представником в російській федерації;

- 02.02.2014 звільнений за ст. 41. П. 1 КЗОТ Туркменістану (власне бажання).

09.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої, окрім інших документів, долучив такі документи (сторонами не заперечується):

- довідку про заробітну плату від 09.02.2018 № 09/вн/к, видану АО "Агентство "Венчур";

- довідку про заробітну плату від 16.02.2018 № 004/2018, видану АОЗТ "Венчур Резерв";

- довідку про заробітну плату від 23.03.2021 № 4361-15/56, видану ІП "DEMIR-AT".

Зі змісту листа Головного управління ПФУ у Львівській області від 22.12.2021 №19183-18414/З-52/8-1300/21 слідує, що за результати розгляду заяви позивача від 09.02.2021, пенсійний орган призначив ОСОБА_1 пенсію з урахуванням страхового 30 років 10 місяців 27 днів. Період роботи з січня 2004 року по лютий 2014 року не врахований при обчисленні страхового стажу, оскільки у довідці про заробітну плату від 23.03.2021 № 4361-15/56, виданої ІП "DEMIR-AT", відсутні дані про сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду Туркменістану. Відповідно до статті 44 Закону 1058 Головне управління ПФУ у Львівській області скерувало запити до Пенсійного фонду Республіки Туркменістан щодо проведення перевірки довідок про заробітну плату від 09.02.2018 № 09/вн/к; від 16.02.2018 № 004/2018; від 23.03.2021 № 4361-15/56 (листи від 27.04.2021 № 1300-5219-8/38038; від 25.11.2021 № 1300-5219-10/107360). Після надходження відповіді на зазначені запити матеріали Вашої пенсійної справи будуть переглянуті.

Листом від 17.05.2022 № 6108-4926/З-52/8-1300/22 Головне управління ПФУ у Львівській області повідомило позивача, що роз`яснення щодо зарахування стажу та заробітної плати за періоди роботи в російській федерації та Республіці Туркменістан надано листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.12.2021 № 19183-18414/3-52/8-1300/21. Також відповідач повідомив ОСОБА_1 , що листами Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 7 по м. москва та московській області від 18.06.2021 № 205-693/15-07 та від 30.06.2021 № 207-1/05/765 повідомлено про відсутність можливості проведення перевірки довідок про заробітну плату від 09.02.2018 № 09/вн/к, виданої АО "Агентство "Венчур" та від 16.02.2018 № 004/2018, виданої АОЗТ "Венчур Резерв" у зв`язку з ліквідацією цих підприємств. Відповіді на запити до Пенсійного фонду Республіки Туркменістан, щодо проведення перевірки довідки про заробітну плату від 23.03.2021 № 4361-15/56, виданої II "DEMIR-AT", на адресу Головного управління не надходили.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування до трудового стажу періодів роботи в АТ "Агентство Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв" з 1987 року по листопад 1991 року та роботи в ІП "DEMIR-AT" з 27.01.2003 по 02.02.2014, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальній страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01 січня 2004 року).

Статтею 8 Закону № 1058-IV встановлено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

За визначенням ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону № 1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 10 Закону України "Про зайнятість населення").

До 1991 року Україна входила до складу СРСР, тому деякі положення чинного законодавства по сьогодні покликаються на норми, прописані за радянських часів.

Зокрема, 13.03.1992 укладена Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода). Її підписантами свого часу стали 13 країн: Білорусь, Вірменія, Казахстан, Киргизстан, Молдова, росія, Таджикистан, Туркменістан, Україна, Узбекистан.

Відповідно до статті 1 Угоди, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода від 14.01.1993), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту наведених положень Угоди від 14.01.1993 суд дійшов висновку, що її положення розповсюджуються також і на правовідносини, пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних і з їх перерахунком. Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески можуть сплачуватися в російській федерації. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Таким чином, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права особи на пенсію та при її обчисленні.

Крім того, відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, які входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Статтею 4 частиною 2 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 № 290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Отже, обчислення стажу роботи позивача, який здобутий на території росії та Туркменістану, здійснюється згідно з законодавством російської федерації та Туркменістану, на території яких у спірний період здійснена трудова діяльність позивача.

Згідно із записами трудової книжки позивача у період з 1987 року по листопад 1991 року ОСОБА_1 обіймав посаду ІІ секретаряАшхабадського міськкому ЛКСМ Туркменістану.

Матеріали справи містять розрахунок стажу ОСОБА_1 (форми РС-право) зі змісту якого суд встановив, що період роботи позивача з 1987 року по листопад 1991 року зарахований до страхового стажу позивача згідно із записами у трудовій книжці.

Про зарахування періоду роботи з 1987 року по листопад 1991 року до страхового стажу ОСОБА_1 пенсійний орган зазначає у листі від 22.12.2021 № 19183-18414/З-52/8-1300/21.

Відтак, період роботи ОСОБА_1 з 1987 року по листопад 1991 не є спірним, оскільки зарахування відповідачем до страхового стажу позивача вказаного періоду підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком стажу (форми РС-право) та листом від 22.12.2021.

Також суд відмічає, що позивач безпідставно зазначає у позовних вимог, що працював на АТ "Агентство Венчур" і дочірній фірмі АТ "Венчур-Резерв" у період роботи з 1987 по 1991, оскільки на зазначених підприємствах він працював з 01.11.1992 по 28.02.1994 та з 01.03.1994 по 05.01 2000 відповідно.

Водночас, як стверджує відповідач у листі від 22.12.2021 № 19183-18414/З-52/8-1300/21 та зазначено у розрахунку стажу ОСОБА_1 (форми РС-право) до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 01.01.2004 по 02.02.2014 на ІП "Демир Ат", оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків у цей період до органів Пенсійного фонду Туркменістану.

Отже, суд встановив, що у даному випадку спірним є період з 01.01.2004 по 02.02.2014, під час якого позивач працював на ІП "Демир Ат".

Як передбачено статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № ПО, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд встановив, що згідно із записами № 25-26 трудової книжки ОСОБА_1 , у період з 27.01.2000 по 02.02.2014, працював на ІП "Демір Ат":

- 27.01.2000 прийнятий на роботу заступником генерального директора, представником в російській федерації (наказ № 88 від 27.01.20);

- 02.02.2014 звільнений по ст. 41. П. 1 КЗОТ Туркменістану (наказ № 13 від 02.02.2014).

При цьому, відповідні номери наказів та назва організації є чіткою, відомості завірені підписом посадової особи та печаткою, а тому суд вважає ці записи прийнятними та такими, що дають право на зарахування позивачу періоду його роботи з 27.01.2000 по 02.02.2014 до страхового стажу.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано.

Водночас, суд наголошує, що записи періоду роботи позивача з 27.01.2000 по 02.02.2014 оформлені у трудовій книжці відповідно до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять.

Варто відмітити, що відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача на на ІП "Демір Ат", оскільки, як зазначено у розрахунку Форми РС-право, до страхового стажу ОСОБА_1 зарахований період роботи з 27.01.2000 до 31.12.2003.

Суд також враховує, що відомостями, які містяться в довідці від 23.03.2021 № 4361-15/56 виданій ІП "DEMIR-AT" про заробітну плату за період з 27.01.2000 по 02.02.2014, підтверджується нарахування та виплата позивачу заробітної плати за вказаний період. При цьому, у довідці наявна примітка, що "з усіх сум заробітної плати госп. ОСОБА_1 , який є заступником генерального директора та представником ІП "DEMIR-АТ" в російській федерації, були утримані всі види зборів, податків, страхових внесків та внески відповідно до законодавства Республіки Туркменістан".

Отже, довідкою від 23.03.2021 № 4361-15/56 виданою ІП "DEMIR-AT" підтверджується робота ОСОБА_1 на вказаному підприємствах у період з 27.01.2000 по 02.02.2014 та отримання ним заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що одночасно із заявою про перерахунок пенсії від 09.02.2021 позивач надав ГУ ПФУ у Львівській області довідку від 23.03.2021 № 4361-15/56 виданою ІП "DEMIR-AT".

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на зарахування спірного періоду до страхового стажу відповідач мав врахувати трудовий стаж, набутий ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації та Туркменістану.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2004 по 02.02.2014 на ІП "DEMIR-AT" з єдиної підстави - не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2019 у справі №688/947/17, від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а, від 31.10.2019 у справі № 235/7373/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на ІП "DEMIR-AT" з 01.01.2004 по 02.02.2014, порушивши його право на соціальних захист, що не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до трудового стажу позивача на ІП "DEMIR-AT" з 01.01.2004 по 02.02.2014.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 1987 по листопад 1991 суд зазначає, що вказаний період пенсійний орган зарахував до страхового стажу позивача під час призначення пенсії, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині за необгрунтованістю.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо не врахування до трудового стажу позивача періоду роботи на ІП "DEMIR-AT" з 01.01.2004 по 02.02.2014.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи на ІП "DEMIR-AT" з 01.01.2004 по 02.02.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) до трудового стажу період роботи на ІП "DEMIR-AT" з 01.01.2004 по 02.02.2014.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна