Справа № 346/3843/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2023 р. справа № 346/3843/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України, Коломийська міська рада Івано-Франківської області про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України, Коломийська міська рада Івано-Франківської області про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Корницької сільської ради від 23.12.2003 №40, позивачам надано ордер на вселення у жиле приміщення (квартира АДРЕСА_1 ), яке не було службовим, і не визнавалось таким після їх вселення ніколи. І після реєстрації місця проживання (24.12.2003), а також проживши в цій квартирі по 01 березня 2019 року, позивачі звернулись із заявою до відповідача про надання дозволу на приватизацію цієї квартири, який їм у цьому відмовив із посиланням на те, що квартира є службовою. Проте, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2020 року у справі №346/4520/19, правомірність якого було підтверджено постановою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року, за позивачем ОСОБА_1 визнано право на приватизацію вказаної квартири. Але коли позивачі 23 червня 2022 року звернулись до відповідача із заявою встановленої форми та доданими до неї документами щодо приватизації цієї квартири, відповідач безпідставно відмовив у цьому рішенням, оформленим протоколом від 30 червня 2022 року, тому що вважав, що квартира є службовою. Відтак, на думку позивачів, відповідач порушив їх право на приватизацію, яке суду слід захистити шляхом визнання відмови безпідставною (хоча по суті він вважав її незаконною, оскільки вона протирічить частині 2 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та статті 58 і 122 Житлового кодексу України) та зобов`язати відповідача відповідно до вказаного закону оформити позивачам приватизацію житлового приміщення у вказаній квартирі.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.03.2023 визнано незаконною відмову, яка оформлена протоколом №35 від 30 червня 2022 року, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та зобов`язано Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року №2482-XIІ, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.06.2022 про приватизацію квартири за вищевказаною адресою.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.08.2023 рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року скасовано. Закрито провадження у справі №346/3843/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України та Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.09.2023 справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України та Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

12.09.2023 справа №346/3843/22 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято до свого провадження справу №346/3843/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України, Коломийська міська рада Івано-Франківської області про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання (т.2, а.с. 101-102).

На адресу суду від позивачів надійшла заява, у якій зокрема зазначають, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.02.2020 по справі №346/4520/19 визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало законної сили 02.02.2022 після касаційного перегляду Верховним судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (т.2, а.с.107-110).

Відповідач та треті особи своїм правом на подання відзиву на позов та заяв по суті позову не скористалися.

У відповідності до положень ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Корницької сільської ради від 23.12.2003 №40 ОСОБА_1 , з сім`єю з чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 видано ордер на право зайняття приміщення з трьох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 (т.1, а.с.10).

24.12.2003 перелічені особи в ордері, зареєстрували місце проживання у вказаній квартирі, що підтверджується відмітками у паспортах.

01.03.2019 позивач, з членами сім`ї звернувся до начальника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району із заявою про надання дозволу на приватизацію вище вказаної квартири.

Тимчасово виконуючий обов`язки начальника Івано-Франківської КЕЧ району у наданні дозволу на приватизацію квартири відмовив, у зв`язку з тим, що квартира службова (т.1, а.с.12).

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Івано-Франківської КЕЧ району про визнання права на приватизацію квартири.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.02.2020 у справі №346/4520/19 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.13-14).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.06.2020 апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району задоволено. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2020 року скасовано та постановлено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права на приватизацію житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02.02.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року скасовано. Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2020 року залишено в силі (т.1, а.с.15-20).

23.06.2022 позивачі повторно звернулися до Івано-Франківської КЕЧ району, як органу приватизації із заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної вище квартири (т.1, а.с.21).

Листом від 19.07.2022 №15/156 начальник Івано-Франківської КЕЧ району у приватизації квартири відмовив у зв`язку з тим, що судом не встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не є службова (т.1, а.с.22).

Позивачі вважають, що відповідачем безпідставно відмовлено у приватизації квартири, тому звернулися до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Щодо позовної вимоги про визнання безпідставною відмови Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району від 30.06.2022 щодо передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 , суд зазначає таке.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.02.2020 у справі №346/4520/19 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.13-14).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.06.2020 апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району задоволено. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2020 року скасовано та постановлено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права на приватизацію житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02.02.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року скасовано. Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2020 року залишено в силі (т.1, а.с.15-20).

У відповідності до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 у справі №346/4520/19 визнано за ОСОБА_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , а не право власності на зазначену квартиру, то суд приходить до висновку, що позовна вимога в цій частині є такою, що підлягає до часткового задоволення, а саме визнати протиправною відмову, яка оформлена протоколом №35 від 30 червня 2022 року, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" оформити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 приватизацію житлового приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 площею 76,7 кв. м., суд зазначає таке.

23.06.2022 позивачі повторно звернулися до Івано-Франківської КЕЧ району, як органу приватизації із заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної вище квартири (т.1, а.с.21).

Листом від 19.07.2022 №15/156 начальник Івано-Франківської КЕЧ району у приватизації квартири відмовив у зв`язку з тим, що судом не встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не є службова (т.1, а.с.22).

Житловий будинок АДРЕСА_4 являється житловим фондом Міністерства оборони України та перебуває на балансі (бухгалтерському обліку) в Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №167662204 (т.1, а.с.11).

У відповідності до витягу з наказу №171 командира військової частини НОМЕР_2 від 22.09.2003 виділено службове житло для забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей до надходження їх черговості на одержання житла для постійного проживання: начальнику групи управління польотами-керівнику польотами підполковнику ОСОБА_1 трьохкімнатну квартиру, площею 60,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , склад сім`ї 4 особи (т.1, а.с.56).

Рішенням виконавчого комітету Корницької сільської ради від 23.12.2003, згідно списку розподілу службової площі по військовій частині НОМЕР_2 від 22.09.2003 виконавчий комітет сільської ради вирішив видати ордер на заселення житлової площі.

Згідно вказаного рішення, виконавчим комітетом Корницької сільської ради видано ордер №009 від 23.12.2003 ОСОБА_1 з сім`єю на службову 3-х кімнатну квартиру житловою площею 77,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.10).

Станом на даний час позивач перебуває на квартирному обліку в списках загальної черги Коломийського гарнізону під №7 з 17.09.2002 складом сім`ї три особи для внесення до пільгових списків першочергового та позачергового забезпечення житлом.

Черговики Коломийського гарнізону на квартирному обліку перебувають починаючи з 15.01.1997. По мірі надходження житла в гарнізон військовослужбовці та особи звільнені в запас, які перебувають на квартирному обліку, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно черговості.

Відповідно до п. 8 розділу II "Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР", затверджене постановою Ради міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, службові жилі приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Порядок виключення житла з числа службового визначено п. 10 розділу VII "Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472.

Пунктом 11 Порядку встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Інструкцією регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Пунктом 3.5 зокрема визначено, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в Збройних Силах України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил Розглядається за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих.

Як встановлено матеріалами справи, на даний час квартира АДРЕСА_1 перебуває на обліку як службова.

На час розгляду справи, позивачі не подавали начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї про виключення вказаної квартири з числа службової.

Таким чином, позовна вимога в цій частині є такою, що не підлягає до задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати протиправною відмову, яка оформлена протоколом №35 від 30 червня 2022 року, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року №2482-XIІ повторно розглянути заяву від 23 червня 2022 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району 1488,60 грн що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору, згідно з квитанціями №№9267-2816-7004-3131, 9783-2929-8879-2366, 7962-3559-6336-8706 від 19.09.2023 на загальну суму 2977,20 грн (а.с.7-9).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (, вул. Національної Гвардії, буд. 14Г, м. Івано-Франківськ, 76018), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ 168, 03168) та Коломийська міська рада Івано-Франківської області (, вул. М. Грушевського, 1, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78203) про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову, яка оформлена протоколом №35 від 30 червня 2022 року, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району (, вул. Національної Гвардії, буд. 14Г, м. Івано-Франківськ, 76018) відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року №2482-XIІ повторно розглянути заяву від 23 червня 2022 року, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (, вул. Національної Гвардії, буд. 14Г, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) частину судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (, вул. Національної Гвардії, буд. 14Г, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ) частину судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (, вул. Національної Гвардії, буд. 14Г, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) частину судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.