Справа № 380/13750/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13750/21 пров. № А/857/17595/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в справі №380/13750/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення 15.09.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівській області, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасування рішення від 21.07.2021 року № 1416 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »;

2) зобов`язати на найближчому пленарному засіданні чергової сесії вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки 01.03. - для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області на підставі поданого клопотання від 03.06.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 21.07.2021 року №1416 прийняте Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівській області.

Зобов`язано Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівській області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки 01.03. - для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області на підставі поданого ОСОБА_1 клопотання від 03.06.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надалі Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівській області подала до суду першої інстанції заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення згідно ст.378 КАС України, у якій просить змінити порядок виконання рішення суду у даній справі, відстрочивши його виконання до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 заяву Івано-Франківської селищної ради про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення задоволено повністю.

Відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №380/13750/21 до події, що станеться раніше: до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або до зміни правового врегулювання щодо можливості безоплатної передачі земельної ділянки.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спірні правовідносини позивача та органу місцевого самоврядування виникли до введення в Україні воєнного стану та прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року N 2145-XI, що набрав чинності 07 квітня 2022 року, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, разом з тим, відповідач будь-якого рішення в строк, визначений ЗК України, не прийняв. Твердить скаржник, що заява відповідача спрямована на ухилення від виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Колегія суддів зазначає, що ключовим у цій справі є застосування приписів підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до яких, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, серед яких безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, як підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.378 КАС України).

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 378 КАС України).

Колегія суддів зауважує, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 2а/0570/6531/2011.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення. (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 30.01.2020 року у справі №819/150/17).

Загальновідомою є обставина введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Воєнний стан триває і станом на час апеляційного перегляду.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до Земельного кодексу України.

Вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, у підпункті 5 пункту 27, де вказано, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації під час дії воєнного стану забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена Законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності та надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земель.

Як встановлено зі змісту резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 21.07.2021 року №1416 прийняте Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівській області.

Зобов`язати Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівській області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки 01.03. - для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області на підставі поданого ОСОБА_1 клопотання від 03.06.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згадане вище рішення набрало законної сили 02 грудня 2021 року.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції наголошує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" доповнено розділ Х Перехідних положень Земельного Кодексу України пунктом 27, підпункт 5 якого передбачав, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Однак тлумачення вказаної норми, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що така заборона не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зазначена правова позиція адміністративного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 27 липня 2023 року в справі № 392/856/22, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Водночас суд вважає такий підхід до тлумачення та застосування Закону №2145-IX у цій конкретній справі цілком виправданим також з наступних мотивів.

Судовим розглядом встановлено, що від дати звернення позивача до органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою (03.06.2021) минуло два роки та шість місяців.

Рішення суду, яким боржника зобов`язано вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки, не виконується з дати набрання ним законної сили (02.12.2021) більше двох років.

При цьому від дати набрання рішенням суду законної сили до дати набрання чинності Законом № 2145-IX минуло чотири місяці. Будь-яких пояснень щодо причин невиконання рішення суду впродовж такого тривалого періоду часу від боржника не надійшло.

На переконання суду апеляційної інстанції, після спливу такого тривалого періоду, впродовж якого рішення суду не виконувалося без будь-яких поважних причин, подальше відстрочення його виконання боржником на невизначений термін (до завершення воєнного стану в Україні) позбавить судовий захист прав позивача не лише ефективності, а й сенсу, а конституційна засада обов`язковості виконання рішення суду в такий спосіб буде нівельована.

Колегія суддів зауважує, що спірні правовідносини позивача та органу місцевого самоврядування виникли до введення в Україні воєнного стану та прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року N 2145-XI, що набрав чинності 07 квітня 2022 року, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, разом з тим, відповідач будь-якого рішення в строк, визначений ЗК України, не прийняв. Тобто, обов`язок з виконання вказаного рішення суду (в частині зобов`язання вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки), виник до запровадження змін у земельному законодавстві.

В даному контексті також варто зазначити, що межі покладеного судом обов`язку не охоплюють зобов`язання відповідача всупереч Закону N 2145-XI безальтернативно прийняти відповідне рішення.

Обсяг обов`язків, які виникли у відповідача на виконання судового акту, включає:

1) повторний розгляд клопотання позивача;

2) врахування висновків суду при його розгляді;

3) прийняття рішення за результатом розгляду клопотання.

Апеляційний суд також бере до уваги, що як слідує з долучених до листа відповідача від 25.01.2022 № 04-07/237 результатів поіменного голосування депутатів на ХХ сесії Івано-Франківської селищної ради VІІІ скликання 29 грудня 2021 року з питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », на порядок денний сесії Івано-Франківської селищної ради ставилося питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак рішення не були прийняті у зв`язку із недостатньою кількістю голосів, а не у зв`язку із забороною, встановленою Законом № 2145-ІХ щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а отже, і підстав для задоволення заяви Івано-Франківської селищної ради про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення немає, тому в задоволенні спірної заяви про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №380/13750/21 слід відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання відстрочення виконання судового рішення, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в справі №380/13750/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівській області про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №380/13750/21 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 13 грудня 2023 року.