Справа № 466/11331/23
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/181/23
РІШЕННЯ

іменем України

«12» грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Управління патрульної поліції у Львівській

області ДПП

представник позивача Максимів В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

у с т а н о в и в:

26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначив про те, що 24.10.2023 о 03:35 год. знаходився біля припаркованого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Львів, вул.Кропивницького, 3 та намагався розібратись в поломці згаданого транспортного засобу, оскільки останній не міг здійснювати рух. В цей час до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції з претензіями, що він здійснював рух з вимкненими приладами освітлювання на що позивач пояснив, що вважає це помилкою і що його напевно з кимось переплутали. Натомість працівники поліції не ознайомили його з правами та почали складати безпідставну постанову. На його законні вимоги продемонструвати відеозапис руху його автомобіля без ввімкнених вогнів працівники патрульної поліції безпідставно відмовили. Вважає що працівники поліції безпідставно склали на нього постанову серії ЕАТ №8002093 від 24.10.2023 якою притягнули до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

З таким рішенням відповідача не погоджується та вважає його незаконним, оскільки жодних доказів того, що він керував, тобто здійснював рух без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, працівниками поліції надано не було, а відтак складена постанова є незаконною. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії ЕАТ №8002093 від 24.10.2023 року.

У постанові серії ЕАТ №8002093 від 24.10.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП жодних доказів, які б підтверджували вчинення ним, ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не зазначено.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

В той же час, з тексту постанови серії ЕАТ №8002093 від 24.10.2023 року вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не додано.

Окрім цього вказує, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №357/10134/17 чітко вказано, що візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова серії ЕАТ №8002093 від 24.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

З огляду на такі факти просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим, серії ЕАТ № 8002093 від 24 жовтня 2023 року, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Кармаліта Веронікою Олегівною, про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2023 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 31 жовтня 2023 року, вказані матеріали адміністративної справи прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

21 листопада 2023 року представник відповідача УПП у Львівській області ДПП Вахула Р. подав на адресу суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зіслався на наступні обставини.

Як вбачається із ситуації, позивач, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia номерний знак НОМЕР_1 у м.Львові на пл.Кропивницького, 3 перед початком руху не ввімкнув ближнього світла фар у темну пори доби, чим порушив вимоги пункту 19.1.«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України). За дане адміністративне правопорушення, передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу 510 (п`ятсот десять) гривень. Вчинене позивачем порушення ПДР України стало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР України.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, ж посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено Правилами дорожнього руху.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної Їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки, санкція ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає усного попередження натомість тягне за собою накладення штрафу, відносно позивача було винесено постанову за порушення п. 19.1 .«а» ПДР. Вказане в повній мірі підтверджує правомірність винесеної постанови.

Пунктом 19.1 Правил дорожнього руху України визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього світла);

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах(санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються - габаритні ліхтарі.

Відповідно до пункту правил 1.10 ПДР України, терміни що наведені у цих правилах, мають таке значення, а саме: темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця. Оскільки інкриміноване правопорушення відбулося о 21 годині 34 хвилин, тобто після заходу сонця, то позивач здійснив початок руху у темну пору доби без ближнього світла фар, тобто з порушення п. 19.1.а ПДР України, за що в подальшому і був зупинений працівниками поліції.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 Розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно процедури розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Лейтенант поліції Кармаліта В.О. відповідно до ст.279 КУпАП повідомила позивача про початок розгляду справи за порушення п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху, ознайомив зі ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомив позивачу його права та обов`язки, відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, роз`яснив строки й порядок виконання постанови про накладення штрафу та оскарження постанови. Провівши розгляд справи, керуючись вимогами ст.283 КУпАП, виніс оскаржувану Постанову серії БАТ №8002093 від 24.10.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Також зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським Управління в позивача були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було запропоновано Позивачу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На що позивач погодився та за допомогою приладу «DRAGER», пройшов перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Результат показав 1,47 проміле. З результатом тесту позивач був не згідний на що йому запропоновано пройти огляд в медичному закладі по вул. Кульпарківська, 95. Результат позитивний, згідно висновку лікаря №002520 від 24.10.2023.

Як висновок, на позивача складено протокол ААД 567552 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАТ №8002093 за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Що стосується доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначає, що з наявних відеоматеріалів стає зрозуміло, що позивачу надали відео доказ (с1ір-5) його адміністративного правопорушення, а саме відео з патрульного автомобіля, на якому зафіксовано, як автомобіль позивача здійснював рух, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, а коли патрульні підійшли до автомобіля за кермом сидів ОСОБА_1 . Також позивач зазначає, «що знаходився біля припаркованого транспортного засобу та намагався розібратись в поломці згаданого транспортного засобу, не міг здійснити рух, так як був поломаний». Вважає, що дане твердження є таким, що має на меті ввести суд в оману, так як дані доводи позивача не відповідають дійсності та об`єктивній реальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В частині 1 статті 77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, із аналізу положення статті 77 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 та від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17.

Зазначає, що інспектор УПП приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення Інспектор Управління виніс постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Отже, інспектор Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

До Позивача застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, санкція якого передбачає штраф у розмірі 510 гривень. Дане стягнення вважає застосоване в чіткій відповідності букві закону та метою якого є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим позивачем та і іншими особами. Що відповідає меті адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та розглядати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

05 грудня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому зіслався на те, що у відзиві на позов відповідач зазначає що 24 жовтня 2023 року інспектором Управління був зупинений транспортний засіб «Skoda Fabia» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався о 03:35 год по пл.Кропивницького, 3 у м.Львові. Наведене обґрунтовано тим, що інспектор сам спостерігав такий факт.

Зазначає, що такі твердження відповідача не відповідають доказам, які надав відповідач, оскільки з долученого відеозапису чітко вбачається, що позивач взагалі не здійснював рух, а транспортний засіб позивача знаходився припаркованим до тротуару. А тому, твердження відповідача про рух спрямовані на введення суду в оману та безпідставному притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, відповідач вказує, що ніби то інспектор спостерігав факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, однак такі твердження не відповідають дійсності, оскільки будь-яким іншим допустимим доказом, окрім припущень представника відповідача, це не підтверджуються.

Більше того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №357/10134/17 чітко вказано, що візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Щодо покликання відповідача на той факт, що позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння, зазначає, що даний факт (його наявність або відсутність) не є предметом спору. За логікою відповідача, факт руху автомобіля без освітлення підтверджується тим, що ніби то ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння.

Як видно з відеозаписів, ОСОБА_1 не здійснював рух транспортним засобом, а тому незалежного від того перебував він в стані алкогольного сп`яніння чи ні, ОСОБА_1 не підлягав притягненню до адміністративної відповідальності за керування транспортним засіб без світлових приладів так як його транспортний засіб знаходився нерухомо біля узбіччя.

Рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння судом не розглянуто.

Зазначає, що з долученого до відзиву відеозапису чітко видно, що працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв на узбіччі і за кермом сидить ОСОБА_1 . Факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відеозаписом спростовано.

Таким чином, наданий відповідачем відзив на позовну заяву не заслуговує на увагу, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності.

В судове засідання, яке було призначене на 12 грудня 2023 року позивач не з`явився та його представник, адвокат Максимів В.І. подав заяву з проханням розглядати справу без їх участі.

Відповідач - представник Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.

У відповідності до положень ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 12 грудня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2023 року службовою особою інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Кармаліта В.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8002093, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автобусом марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , 24 жовтня 2023 року о 03.35 год. в м.Львів по пл. Кропивницького, 3, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1а ПДР (порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості…в тунелях), скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАТ №8002093 від 24 жовтня 2023 року.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, факт руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 не підтверджено записами з відеореєстраторів працівників поліції, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Також, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 33, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268, 278, 279, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8002093, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Кармалітою Веронікою Олегівною 24 жовтня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Кавацюк