Справа № 580/11715/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2023 року справа № 580/11715/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали позовної заяви у справі №580/11715/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

07.12.2023 вх. №54853/23 ОСОБА_1 у позовній заяві просить: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 19.03.2022 до 25.10.2023; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечения за період з 19.03.2022 до 25.10.2023; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 y розмірі 523% від посадового окладу з 01.10.2023 до 25.10.2023 та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званиям, посадового окладу га падбавки за вислугу років згідно телеграми Міністра оборони України №248/269 від 18.01.2022 року за період з 01.10.2023 до 25.10.2023; зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/3 у розмірі 523% від посадового окладу з 01.10.2023 до 25.10.2023 та надбанку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званиям, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністра оборони України №248/269 від 18.01.2022 за період з 01.10.2023 до 25.10.2023; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не ненадания ОСОБА_1 , довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 25.10.2023; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 видати ОСОБА_1 , довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 25.10.2023; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , компенсацію за неотримане речове майно за період з 19.03.2022 по 25.10.2023; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністра України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022-2023 роки за 35 діб; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію та невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022-2023 роки у кількості 35 діб; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо пенарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № від 28.02.2022 №168 за період з 27.03.2022 по 03.07.2023 з 15.07.2023 по 27.10.2023; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 27.03.2022 по 03.07.2023 та з 15.07.2023 по 27.10.2023; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № від 28.02.2022 168 за період з 04.07.2023 по 14.07.2023; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 04.07.2023 до 14.07.2023; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо пенарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 19.03.2022 до 19.05.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 19.03.2022 до 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; зобов язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 до 19.05.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум з утриманням належних податків та зборів; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік шляхом визначення її розміру, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік шляхом визначення її розміру, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік шляхом визначення її розміру виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік шляхом визначення її розміру виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023; стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25 жовтня 2023 року по день ухвалення судового рішення.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Усупереч п.4 ч. 5 статті 160 КАС України представник позивача не зазначає яке саме право (інтерес ) позивача і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем, не додає доказів нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (розрахунків) в межах спірних правовідносин під час проходження військової у служби у ЗСУ, витяг з наказу про звільнення з військової служби, позаяк у заяві стверджує, щодо не проведення відповідачем нарахування та виплати всіх передбачених законодавством сум. Доказів звернення до відповідача щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за спірний період до суду не додає.

Подача завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав, адже особа зловживає своїм правом на судовий захист, не маючи на меті захисту будь-якого охоронюваного законом інтересу. Штучність позову, серед іншого, може бути у разі подачі позову з метою перешкоджання іншому провадженню в іншій справі (https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/zlovzhivannya-procesualnimi-pravami-novi-trendi-ta-shlyahi-borotbi.html).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.45 КАС України).

Представник позивача у позовній заяві зазначає підстави позову: не проведеної індексації згідно порядку №1078, щодо не виплати надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу та надбавку за вислугу років, премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 523%; щодо не виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (у позові зазначає, що звертався з рапортом, проте доказів звернення не надає), що регулюється Порядком №178, не виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, що регулюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 17.09.2014 №460, щодо отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 за період з 27.03.2022 по 03.07.2023, з 15.07.2023 по 27.10.2023 та додаткової грошової винагороди в розмірі 30000за період з 04.07.2023 по 14.07.203 відповідно до постанови КМУ від 24.02.2022 №168, щодо перерахунку грошового забезпечення із використання величини прожиткового мінімуму на відповідний рік, щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням додаткової винагороди, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є різними, в контексті дослідження та аналізу різних документів і обставин окремо щодо позивача.

Предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, що мають самостійні обсяги і стандарти доказування та підтверджуються різними доказами. Для з`ясування правомірності є необхідним з`ясування значного обсягу обставин із дослідженням кожного окремого епізоду, що свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Позивачем усупереч ч.1 ст.172 КАС України об`єднано вимоги, що не є основними або похідними щодо одна до одної, розгляд об`єднаних вимог ускладнить вирішення спору по суті.

Позивач з покликанням п. 1,12 статті 5 Закону «Про судовий збір» зазначає, що звільнений від сплати судового збору, проте предмет цього позову не є поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, тому пункт 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» на позивача не поширюється. Матеріали позову не містять доказів на підтвердження обліку заборгованості щодо суми нездійснених доплат, яка не є нарахованою, що є суперечливим твердженням представника позивача під час оформлення позовних вимог, де вимоги є передчасними (сума не визначена, розрахунок не наданий) і не підпадають під звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити, проте позивач не визначив суми за час затримки виплат і день фактичного розрахунку.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач заявляє вимоги без доказів нарахованого і невиплаченого доходу з обгрунтуванням періоду затримки на один і більше календарних місяців; відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації.

Для сплати судового збору за майнову вимогу позивач має надати докази на підтвердження нарахованої і невиплаченого грошового забезпечення, власний розрахунок суми компенсації втрати частини доходів, визначити ціну позову.

В прохальній частині адміністративного позову позивач просить:витребувати у Військової частини НОМЕР_2 довідку про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за серпень-вересень 2023 року для визначення середньоденного грошового забезпечення і розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Усупереч вказаним вимогам закону, клопотання про витребування доказів не містить інформації про дії, самостійно вжиті саме позивачем, є необгрунтованим та передчасним.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі №814/218/14 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами варто розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав усупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду. Верховний Суд у справі №440/7433/21 зазначив, що у частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесено на розсуд суду, що розглядає справу.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:надання редакції позову; доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача про нарахування компенсацію з отриманою відмовою суб`єкта владних повноважень; обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; надання доказів на підтвердження протиправної бездіяльності відповідачем; надання засвідчених копій документів про заборгованість/невиплату заборгованості виплаченого грошового забезпечення у підчас проходження військової служби позивачем, оригіналу квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру щодо компенсації; визначення ціни позову із власними розрахунками суми компенсації втрат доходів; обгрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з урахуванням ст.233 КЗпП України.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА