Справа № 335/11190/23
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Стариченка Миколи Петровича, до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Стариченка М.П., звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7144995 від 10.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7144995 від 10.06.2023, яка складена сержантом поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Лисаком О.О., 10.06.2023 у м. Запоріжжя, пр. Соборний, 14-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 18.01.2023 був позбавлений права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 20 400,00 грн.

Про вказану постанову ОСОБА_1 не було відомо, оскільки він її не отримував ні після розгляду справи патрульними поліцейськими, ні засобами поштового зв`язку.

Про вказану постанову він дізнався лише 06.11.2023, при ознайомленні з матеріалами справи №337/6376/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка перебуває у провадження Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

07.11.2023 до УПП в Запорізькій області ДПП було направлено запит про надання копії постанови ЕАС №7144995 від 10.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, однак станом на час подання позову, вказану постанову позивачу надано не було, що ставить під сумнів належність складання вказаної постанови.

Із постановою ЕАС №7144995 від 10.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її складанні поліцейським не було з`ясовано всі обставини справи, порушено норми законодавства.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Співробітники поліції не зупиняли транспортний засіб. Коли підійшли поліцейські, то ОСОБА_1 знаходився у нерухомому автомобілі, який був припаркований біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, співробітники поліції, встановивши особу та дані позивача, склали відносно нього постанову.

Відеозаписи, які можуть міститись у матеріалах справи є неналежними доказами, оскільки про них не зазначено у самій постанові, та не вказано за допомогою яких засобів велась відеофіксація, що є порушенням ст. 283 КУпАП.

Також, під час розгляду співробітниками поліції вказаної справи, свідки були відсутні.

Крім того, матеріали вказаної справи не містять доказів на підтвердження позбавлення позивача права керування.

До того ж, на місці події позивач не був згоден із інкримінованим йому правопорушенням, однак вказані відомості до постанови внесені не були. Під час складання постанови, інспектором був порушений порядок розгляду справи, визначений ст. 279 КУпАП, позивачу не були роз`яснені його права щодо отримання правової допомоги, а також не були з`ясовані обставини справи. Розгляд справи носив формальний характер, співробітники поліції висловили переконання щодо винності позивача ще до вивчення доказів, що свідчить про їх упередженість.

Ухвалою судді від 15.11.2023 поновлено ОСОБА_1 пропущений ним строк на звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із особливостями, встановленими ст. ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено у справі перше судове засідання на 01.12.2023, без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ять днів з дня вручення ухвали.

Судовий розгляд справи 01.12.2023 не відбувся, оскільки на час проведення першого судового засідання не пройшов строк на подання відповідного відзиву.

05.12.2023 представник Департаменту патрульної поліції Назаренко М.М. подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувана постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», стягнення накладено в межах ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Патрульним поліцейським було зупинено автомобіль позивача, у зв`язку із порушенням позивачем ПДР України. Інспектором було оголошено позивачу причину зупинку, а також у нього були підстави для перевірки документів позивача, та встановлено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, справа №335/122/23.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено його права, позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Таким чином, відповідач зазначає, що обставини на які вказує позивач не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10.06.2023 сержантом поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Лисаком О.О. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7144995.

Згідно вказаної постанови, 10.06.2023 о 15-37 год. у м. Запоріжжя, пр. Соборний, 14-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 18.01.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя був позбавлений права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 20 400,00 грн.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, на яку в оскаржуваній постанові посилається інспектор, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (справа №335/122/23, провадження 3/335/216/23).

Вважаючи постанову ЕАС №7144995 від 10.06.2023 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваній позивачем постанові та його доводам, які викладені у позові, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 31 цього ж Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься частина 4 статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом враховується, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП обов`язковою умовою є встановлення факту керування особою транспортним засобом, а також наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

У позові ОСОБА_1 оспорює факт керування ним транспортним засобом.

Позивач зазначає, що коли до нього підійшли співробітники поліції, то він знаходився у транспортному засобі, який перебував у нерухомому стані та був припаркований біля будинку, тобто він не керував транспортним засобам.

До відзиву відповідачем долучено DVD-R диск на якому наявний відеозапис.

Судом переглянуто вказаний відеозапис з якого встановлено, що автомобіль Daewoo Lanos ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому встановлено табличку «ТАХІ», рухається по дорозі у крайній лівій полосі, за ним рухається патрульний автомобіль у якому встановлено відеореєстратор, після чого співробітники поліції за допомогою проблискових маячків зупинили вказаний транспортний засіб, та з водійських дверей автомобілю вийшов ОСОБА_1 .

За таких обставин, доводи позивача з приводу того, що він не керував транспортним засобом, транспортний засіб перебував у нерухомому стані та був припаркований біля будинку є такими, що не відповідають дійсності, та спростовуються долученим відповідачем до відзиву відеозаписом з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.

Як встановлено судом із постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 (справа №335/122/23, провадження 3/335/216/23), яка долучена відповідачем до відзиву та досліджена судом у ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Про вказану постанову ОСОБА_1 був обізнаний, оскільки він був присутній у судовому засіданні за наслідками проведення якого її було постановлено.

Вказана постанова набрала законної сили 30 січня 2023 року.

Згідно частини 2 статті 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Тобто, станом на час винесення інспектором поліції оскаржуваної постанови, 10.06.2023, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про що йому було достовірно відомо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7144995 від 10.06.2023 є обґрунтованою, прийнята у відповідності до положень чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а тому доходить до висновку, що всі викладені доводи позивача не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, що оспорюється, а зводяться до намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суд не встановив порушень з боку сержанта поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Лисака О.О. при складанні матеріалів в адміністративній справі, її розгляді та винесенні уповноваженим поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б могли призвести до скасування оскаржуваної постанови.

Доводи позивача з приводу того, що оскаржувана постанова не містить даних про технічній засіб на який велась відеофіксація, а також не містить посилань на докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на переконання суду не спростовують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Доводи позивача з приводу того, що до оскаржуваної постанови інспектором поліції не було долучено рішення суду, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом, суд не приймає до уваги, оскільки із позовної заяви убачається, що позивач та його представник не ознайомлювались із матеріалами вказаної справи у ході розгляду якої було винесено оскаржувану постанову. До того ж, під час перевірки документів з метою встановлення особи водія, співробітники поліції користуються власними базами даних, у яких відображена інформація про позбавлення особи права керування транспортним засобом. Таку постанову було долучено представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

Інші доводи позивача з приводу того, що йому не було роз`яснено його прав, співробітником поліції не було з`ясовано всі обставини справи, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Також, суд звертає увагу, що позов ОСОБА_1 містить суперечності, оскільки у одній частині позову ОСОБА_1 зазначає про те, що йому не було відомо про складання відносно нього оскаржуваної постанови, в той же час в іншій частині позову ОСОБА_1 зазначає, що він був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у ході якої співробітниками поліції винесено оскаржувану постанову.

З огляду на викладені обставини, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 134, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Стариченка Миколи Петровича, до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 грудня 2023 року.

Суддя Гашук К.В.