Справа № 146/1640/23
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1640/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" грудня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції

вимоги позивача: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

30 жовтня 2023 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8019390 від 26 жовтня 2023 року та стягнути судові витрати.

Позов мотивовано наступним.

Позивач вказав, що 26 жовтня 2023 року о 16:04:28 год. у м. Вінниця по вул. Зодчих, 18 Інспектором УПП у Вінницькій області капітаном поліції Тарануха Є.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 18.1. ПДР України, що нібито ним керуючи транспортним засобом не пропущено пішоходів, що наближалися до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи. В пункті 7 оскаржуваної постанови, інспектором поліції вказано, що до постанови додається відео з портативного реєстратора 470723, інших доказів не вказано.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її прийнятою в порушення вимог ст.ст. 19, ч. 2 62 Конституції України та з недотриманням вимог КУпАП.

Позивач вказує, що інспектором поліції не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_1 , які він просив долучити до справи при винесенні постанови, не прийнято його усні пояснення в яких він повідомляв, що пішохід розпочав рух в сторону нерегульованого пішохідного переходу в той час коли ТЗ вже на нього виїхав, що вказує на порушення пішоходом пункту 4.14 ПДР України, оскільки останній мав впевнитися у відсутності небезпеки для себе.

Вимоги ПДР України пішохід не дотримався, а інспектор поліції при винесенні постанови діяв упереджено, оскільки долучив до оскаржуваної постанови лише відео із реєстратора, однак не виявив бажання долучити пояснення позивача та приймати їх до уваги виносячи постанову, що вказує на неповноту розгляду справи та винесення немотивованого рішення.

Також позивач зазначає, що інспектор поліції не вчиняв дій щодо опитування свідків, відібрання свідчень та не дотримався вимог ст. 251 КУпАП.

З огляду на вищевказане позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

22 листопада 2023 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача в якому останній просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив обґрунтовано наступним.

Під час патрулювання 26 жовтня 2023 року о 16.04 год. нарядом патрульної поліції було зупинено автомобіль «Chevrolet Cobalt» державний номерний знак НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_1 під час руху вул. Зодчих, 18 в м. Вінниця керуючи та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість руху та не зупинився, чим створив перешкоду в русі та здійснив порушення п.п. 18.1 ПДР України, не пропустив пішохода, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства посадовою особою УПП було застосовано спрощену процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а така процедура виключає дотримання інспектором таких процедур як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 13 листопада 2023 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 13 листопада 2023 року строки розгляду справи продовжено, за клопотання позивача замінено відповідача, справу призначено до розгляду на 1 грудня 2023 року.

22 листопада 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 1 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 13 грудня 2023 року.

Доводи учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовільнити. Разом з тим позивач у даній заяві повідомив, що заява про розподіл судових витрат та докази будуть подані суду протягом п`яти днів з часу винесення судового рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 74. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема передбачені частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2023 року, інспектором капралом поліції УПП у Вінницькій області Таранухою Є.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8019390. Відповідно до винесеної постанови, 26.10.2023 року о 15.49 год. водій ОСОБА_1 в м. Вінниця по вул. Зодчих керуючи транспортним засобом «Chevrolet Cobalt» державний номерний знак НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1. ПДР. Водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.2 с. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відео доданого до відзиву, не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з порушенням. Вказаного в постанові адміністративного правопорушення, а саме того, що позивач керував автомобілем та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, на відео зафіксовано не було. Відтак фіксація адміністративного правопорушення на відеозаписувальні пристрої не відбулася.

Відповідачем УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції не надано жодного належного доказу, який би беззаперечно свідчив про те, що в діях позивача наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували обставини викладені в позові, дані обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про визнання протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8019390 від 26 жовтня 2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не має права визнавати постанову суб`єкта владних повноважень протиправною, тому в даній частині позову слід відмовити.

Зважаючи на задоволення позову, суд вважає, що витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8019390 від 26.10.2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області сплачений судовий збір у розмірі 429,44 грн. (чотириста двадцять дев`ять гривень сорок чотири копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .;

відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса 21010, м. Вінниця вул. Ботанічна, 24.

Суддя: О. В. Пилипчук