Справа № 160/3788/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2023 року Справа № 160/3788/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди відповідно довідки від 18.01.2023 року № 01-07/71: з 08.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 0.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.01.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням відповідача відмовлено позивачу в призначенні пенсії та зазначено, що до пільгового стажу не можуть бути зараховані періоди роботи з 08.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року, оскільки вказана в довідці професія не відповідає професії в переліку списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість, в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 06.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням за №70 від 07.02.2023 року ГУ ПФУ у Київській області відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період відповідно до довідки від 18.01.2023 № 01-07/71, з 08.02.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року. Крім того, зазначено, що страховий стаж позивача 35 років 09 місяців 27 днів, пільговий стаж - 3 роки 2 місяці 16 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-ІV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу 1 ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відтак, страховий стаж набутий до 01.01.2004 р. (моменту набрання чинності Закону №1058-IV), підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон №1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року (далі Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами умов праці за час виконання робіт до 21.08.1992 та за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, щ визначають право на пенсію на пільгових

умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, право на пільгову пенсію мають робітники кар`єрів, розрізів, копалень, гідравлік, драг, промивальних приладів.

Згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року, право на пільгову пенсію мають робітники кар`єрів, розрізів, копалень, гідравлік, драг, промивальних приладів.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , якою визначено трудовий шлях останнього.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивач у періоди:

- з 08.02.2007 року по 24.04.2007 року працював помічником машиніста екскаватора 4 розряду;

- з 24.04.2007 року по 10.04.2018 року працював помічником машиніста екскаватора 5 розряду;

- з 10.04.2018 року працює помічником машиніста екскаватора 6 розряду.

Відповідно до записів №№ 36, 38,41,44,46 трудової книжки проставлено штампи: «за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 2», накази: 344/а від 17.11.2004, 1144 від 15.11.2010, 1633 від 16.11.2015, 1089 від 10.11.2020.

Згідно з довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Акціонерним товариством «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» від 18.01.2023 року за №01-07/71, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Акціонерному товаристві «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», зокрема:

- в Покровському кар`єрі і за період з 08.02.2007р. по 31.12.2007р., з 01.08.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2010р. по 02.08.2016р. 6 р.7 міс. 14 дн., виконував видобуток марганцевої руди відкритим способом за професією, посадою помічник машиніста екскаватора, що передбачена Списком 2, розділ І, підрозділ 1.1.а, код КП 8111. Підстава: згідно постанови КМУ № 36 від 16.01.2003р. Підстава для видачі: Контрольні табеля з обліку робочого часу за 2005-2011 р.р., особиста карта форми П 2, класифікатор ДК 003-2010. Атестація робочого місця атестовано: наказ № 219 від 17.08.1994 р., наказ № 457 від 17.11.1999р., наказ № 399а від 17.11.2004 р., наказ № ОД 1144 від 15.11.2010 р., наказ № ОД 8 від 16.11.2015 р., наказ 30 /1089 від 10.11.2020 р.;

- в Покровському кар`єрі і за період з 03.08.2016 р. по 29.11.2022 р. 6 р. 3 міс. 27 дн., виконував видобуток марганцевої руди відкритим способом за професією, посадою помічник машиніста екскаватора, що передбачена Списком 2, розділ І, підрозділ 1. Підстава: згідно постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 р. Підстава для видачі: Контрольні табеля з обліку робочого часу за 2016 2022 р.р., особиста картка форми П-2, класифікатор ДК 003-2010. Атестація робочого місця атестовано: наказ № 219 від 17.08.1994 р., наказ № 457 від 17.11.1999р., наказ № 399а від 17.11.2004 р., наказ № ОД 1144 від 15.11.2010 р., наказ № ОД 8 від 16.11.2015 р., наказ 30 /1089 від 10.11.2020 р.

Загальний стаж за списком № 2 становить 14 р. 1 міс. 14 дн.

Наказом №399а від 17.11.2004 року ВАТ «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, до яких віднесено помічників машиністів екскаваторів.

Наказом № ОД 1144 від 15.11.2010 р. ВАТ «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, до яких віднесено помічників машиністів екскаваторів.

Наказом № ОД 8 від 16.11.2015 р. ПАТ «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, до яких віднесено помічників машиністів екскаваторів.

Наказом № 30-/1089 від 10.11.2020 р. АТ «Покровський ГЗК» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, до яких віднесено помічників машиністів екскаваторів.

Отже, періоди роботи позивача: з 08.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року, підтверджені трудовою книжкою та довідкою про підтвердження трудового стажу, та є такими що відносяться до пільгового.

Відповідно до копії трудової книжки позивача та уточнюючої довідки АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» робоче місце позивача атестовано.

Відповідно до п.1, п.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 1 серпня 1992р. №442, (далі Порядок №442) Атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 11 Порядку № 442 Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (461-2016-п), Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці (1290-97-п), Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня (163-2001-п), Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

Отже, за наявності належним чином оформленої трудової книжки за відповідних записів у ній, за наявності уточнюючої довідки, які підтверджується наявність у позивача стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме на призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Жодних зауважень щодо оформлення трудової книжки та здійснених відповідних записів у ній, а також щодо оформлення уточнюючої довідки, яка надавалася позивачем до територіального органу пенсійного фонду відповідачем не надано, відсутні такі посилання і в оспорюваному рішенні.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів, суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на посадах, виконувана робота на яких надає право зарахувати стаж на пільгових умовах, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідці від 18.01.2023 року №01-07/71.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Таким чином, право позивача на зарахування спірних періодів до пільгового стажу не повинно бути обмежено формальними підставами. Відповідачем не доведено, що позивач не працював на посаді помічника машиніста екскаватора та не виконував видобуток марганцевої руди відкритим способом.

Суд враховує, що трудовий стаж роботи позивача у період з 08.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року, на посаді помічника машиніста екскаватора у АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного, рішення ГУ ПФУ в Київській області №70 від 07.02.2023 року, яким відмолено позивачу в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 58 Закону України №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розгляд розраховувати пенсію позивача, оскільки прийняття рішень про призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення та перерахунку пенсії, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність своїх дій всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, 15.02.2023р. між позивачем та адвокатом Хомік Євгенією Михайлівною, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ДП №5320 від 17.12.2021 укладено договір про надання правової допомоги про представництво та захист інтересів у адміністративній справі предметом якого є надання клієнту правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.

Відповідно до змісту п.4.1 вказаного договору, вбачається, що клієнт сплачує фіксований гонорар у розмірі 2500 гривень.

Факт сплати позивачем гонорару адвокату у розмірі 2500,00 грн., підтверджується платіжною інструкцією №КП/9183602 від 15.02.2023 року.

Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі 820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи, що дана справа не є складною (за обсягом доказів), а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що однією із основних засад адміністративного судочинства є саме відшкодування судових витрат фізичних осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, то суд доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даному випадку є співмірним.

Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. та необхідність задоволення клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а як наслідок стягнення вказаних витрат з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 536,80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №70 від 07.02.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 02.08.2016 року, 03.08.2016 року по 29.11.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова