Справа № 120/9382/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9382/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

11 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач в листопаді 2022 року звернулась із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення 24 ceciї 8 скликання Якушинецької сільської ради Вінницької району Вінницького області від 05.10.2022 "Про безоплатне прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина" в частині пункту 3, яким визначено місце встановлення дитячого майданчику між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (частково за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0803) АДРЕСА_3 .

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 в задоволені позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 2807-IV громадяни у сфері благоустрою населених пунктів, окрім іншого, мають право користуватись об`єктами благоустрою населених пунктів; вносити на розгляд місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів; брати участь у здійсненні заходів з благоустрою населених пунктів, озелененні та утриманні в належному стані садиб, дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, ремонті шляхів і тротуарів, інших об`єктів благоустрою.

З урахуванням звернення жителів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) звернулись до Якушинецької сільської ради із листом, в якому останні просили винести на розгляд сесії сільської ради питання про виділення території комунальної власності по АДРЕСА_3 (між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , колишній господарський двір) для облаштування дитячого ігрового майданчика комісія в передбачений законодавством спосіб вирішила облаштувати дитячого-спортивного майданчика розміром 4м на 7м площею 0,0028 га між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (частково за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0803) АДРЕСА_3 ».

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказала, що суд першої інстанції не врахував, що згідно рішення 24 ceciї 8 скликання Якушинецької сільської ради Вінницької району Вінницького області від 05.10.2022 "Про безоплатне прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина", порушуються права позивача на безперешкодне користування її земельною ділянкою, оскільки побудованим дитячим майданчиком з листопада 2022 року повністю заблоковано єдиний заїзд (існуючий з 1988 року) до земельної ділянки та до будинку по АДРЕСА_5 .

Крім того, судом першої інстанції не досліджено на якій підставі та яким чином перейшла у комунальну власність частина земельної ділянки площею 0,06 га. в ССТ "Медик-3", яка передана згідно рішення Якушинецької сільської ради та розпорядження Вінницької районної адміністрації Вінницької області у власність матері позивача - ОСОБА_3 ще у 2006 році (до створення селище Березина), що було встановлено рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2015 (справа № 128/2632/15-ц) та рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2019 (справа № 128/3767/15-ц), які набрали законної сили і є обов`язковими для виконання, в т.ч. і для відповідача - Якушинецької сільської ради.

Токож позивач вказала на порушення судом першої інстанції процесуальних норм при розгляді справи.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

07.10.2022 на 24 сесії 8 скликання Якушинецькою сільською радою було прийнято рішення №903 «Про прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина».

У відповідності до п. 3 зазначеного рішення, вирішено визначити місце встановлення дитячого майданчика: між будинками 47 та АДРЕСА_2 (частково за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0803) АДРЕСА_3 .

Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача, звернулась до суду із цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно частини 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частиною першою, другою статті 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

За приписами частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 7) організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону благоустрій населених пунктів передбачає:

1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів;

2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення;

3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно статті 5 Закону № 2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно матеріалів справи, 21.07.2022 жителі селища Березина (вулиці Садова та Квітуча) звернулись до Якушинецької сільської ради із листом, в якому просили винести на розгляд сесії сільської ради питання про виділення території комунальної власності по АДРЕСА_3 (між будинками 47 та АДРЕСА_2 , колишній господарський двір) для облаштування дитячого ігрового майданчика. У вказаному листі жителі також зазначили, що вони зобов`язуються облаштувати дану ділянку під розміщення на ній ігрового майданчика для дітей.

29.09.2022 до Якушинецької сільської ради звернулась Громадська спілка «Всеукраїнська асоціація малого та середнього аграрного бізнесу» із листом, в якому зазначила, що на прохання мешканців селища Березина Вінницького району Вінницької області придбано ігрове обладнання для облаштування та встановлення дитячого майданчика на АДРЕСА_3 .

30.09.2022 комісія в складі: завідуючого сектору земельних відносин Присяжнюка В.Ф., інспектора сектору земельних відносин Корнієнка Д.М., заступника начальника КУ "Муніципальна інспекція з благоустрою" Ковальського М.М., відповідно до звернень мешканців селища Березина та громадської спілки «Всеукраїнська асоціація малого та середнього аграрного бізнесу «КУСТОДІЯ» з виїздом в селище Березина Вінницького району Вінницької області встановила наступне:

«Проектом організації території спілки садівничих товариств «Медик-3» передбачено господарський двір, який розташований між земельними ділянками №1/2 (відповідає адресі вул. Квітуча,48 ССТ «Медик-3» селища Березина), №9/2 (кадастровий номер :08:001:0803 відповідає адресі вул. Садова,47 ССТ «Медик-3» селища Березина), №43/1 (кадастровий номер :08:001:1015 відповідає адресі вул. Садова,49 ССТ «Медик-3» селища Березина).

Земельна ділянка під господарським двором та земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0803 відноситься до земель комунальної власності Якушинецької сільської територіальної громади.

Отже, комісія вирішила за можливе облаштування дитячого-спортивного майданчика розміром 4м * 7м площею 0,0028 га між будинками 47 та 49 (частково за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0803) вул. Садова селище Березина Вінницького району Вінницької».

Як наслідок комісія дійшла висновку пропонувати Якушинецькій сільській раді визначити місце для облаштування дитячого-спортивного майданчика між будинками 47 та 49 (частково за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0803) АДРЕСА_3 .

Частиною другою статті 10 Закону № 2807-IV встановлено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, окрім інших, належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація місць відпочинку для населення; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Статтею 13 Закону № 2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів, зокрема, належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 2807-IV громадяни у сфері благоустрою населених пунктів, окрім іншого, мають право користуватись об`єктами благоустрою населених пунктів; вносити на розгляд місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів; брати участь у здійсненні заходів з благоустрою населених пунктів, озелененні та утриманні в належному стані садиб, дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, ремонті шляхів і тротуарів, інших об`єктів благоустрою.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 21 Закону № 2807-IV, елементами (частинами) об`єктів благоустрою є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пункту 44 частини першої цієї статті виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, 07.10.2022 на 24 сесії 8 скликання Якушинецькою сільською радою було прийнято рішення №903 «Про прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина», на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку права позивача на користування належною їй земельною ділянкою не порушено, оскільки розташування дитячого майданчика мало місце саме на землях комунальної власності (земельна ділянка під господарським двором та земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0803 відноситься до земель комунальної власності Якушинецької сільської територіальної громади).

Аргументи позивача викладені в апеляційній скарзі щодо виходу відповідачем за визначені часові межі, визначені ч. 1 ст. 118 КАС України, для подачі відзиву на позов, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Так, згідно ст. 162 КАС України відповідачем може бути подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач викладає заперечення проти позову. Вимоги до форми та змісту такого відзиву передбачені ч. 2 - 4 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, подання відзиву є правом, а не обов`язком відповідача. При цьому, враховуючи що відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву до прийняття рішення по суті, а тому судом першої інстанції правомірно враховано усі надані сторонами докази у справі, в тому числі і поданий відповідачем відзив.

Стосовно посилань позивача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуально права щодо відмови у задоволенні клопотання позивача про уточнення позовних вимог, та відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, апеляційний суд вказує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 КАС України, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 ст. 262 КАС України, встановлено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, згідно матеріалів справи Вінницьким окружним адміністративним судом ухвалою від 30.11.2023 відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні відповідно до ст. 262 КАС України.

Враховуючи те, що провадження у даній справі відкрито 30.11.2022 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а заяву про уточнення позовних вимог позивачем подано 04.01.2023, тому суд першої інстанції, дійшов вірного висновку, що заява про уточнення позовних вимог, подана із пропуском строку, що визначений ч. 1 ст. 47 КАС України.

Крім того, у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 Верховний Суд вказав, що вже неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені КАС України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Такий правовий підхід щодо застосування норми процесуального права - статті 47 КАС України викладений у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16 і Суд не вбачає підстав відступити від указаного висновку.

Так, згідно матеріалів справи, у заяві про уточнення позовних вимог позивач просить зобов`язати відповідача Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області усунути перешкоди заїзду з вулиці Садова с. Березина Вінницького району Вінницької області до земельної ділянки за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Березина, вул. Квітуча, 48, шляхом демонтажу за власний рахунок дитячого майданчика, побудованого між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відновленням земельної ділянки до попереднього стану, та не чинити перешкоди у користуванні необхідним заїздом (виїздом) транспорту, визначеним на план-схемі Варіанта № 3 Додатка № 10 до Висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 20.12.2017 за № 2436/17-21 у відповідності до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2019 справа № 128/3767/15-ц.

Отже, позивач, у своїй заяві про уточнення позовних вимог фактично змінює предмет та підстави позову, доповнивши їх новими позовними вимогами, при цьому як зазначалось вище одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, а тому судом першої інстанції правомірно заяву позивача про уточнення позовних вимог повернуто без розгляду.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії справ незначної складності, та відмовив в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною 6 ст.12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності для цілей Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частин четвертої - шостої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Апеляційний суд зауважує, що такий перелік не є вичерпним і відповідно до вимог п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є також справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Така ж правова позиція висловлена ВС постанові від 03.03.2023 у справі №320/2609/19 та від 22.08.2023 у справі № 120/2403/20-а.

Отже, апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що ця справа належить до справ незначної складності, відтак не підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 1- 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, перевіряючи в межах даної адміністративної справи рішення 24 ceciї 8 скликання Якушинецької сільської ради Вінницької району Вінницького області від 05.10.2022 "Про безоплатне прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина" в частині пункту 3, яким визначено місце встановлення дитячого майданчику між будинками 47 та 49 (частково за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0803) вул. Садова селище Березина Вінницького району Вінницької області апеляційний суд зазначає, що воно прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, вимоги позивача викладені в апеляційній скарзі, які стосуються спору про право між позивачем та відповідачем, а саме щодо належності земельної ділянки, правомірності її передачі у власність, можливості вільно розпоряджатися належною позивачу земельною ділянкою, тошо, не можуть бути вирішені в межах даної адміністративної справи, так як підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки стосуються майнових прав фізичної особи та спільної комунальної власності Якушенецької сільської ради.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.