Справа № 420/9449/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9449/23

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 19.09.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у розгляді його звернення по суті;

- зобов`язати Київський районний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеси розглянути надані документи та прийняти належне рішення про надання ОСОБА_1 довідки (дозволу) на виїзд з місця проживання від керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму військового стану призовниками.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 16.02.2023р. він звернувся до Київського районного центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси із заявою про оформлення та надання йому довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму воєнного стану призовниками та військовозобов`язаними відповідно до постанови КМУ від 27.01.1995р. №57 «Правила перетину державного кордону громадянами України» зі змінами, затвердженими постановою КМУ від 02.09.2022р. №992. Проте, відповідачем по суті не розглянуто його заяву та надано відповідь від 22.02.2023р. №1073, в якій зазначено про неможливість розглянути будь-яке питання щодо отримання відстрочки від призову, у зв`язку з скасуванням Указом Президента України від 11.04.2022р. №230/2022 призову на військову службу. ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем відповідь надано не по суті його клопотання, оскільки він не просив надати відстрочку від призову. Клопотання позивача від 01.03.2023р. повторно розглянути його заяву та надати відповідь по суті звернення Київським районним центром комплектування та соціальної підтримки м. Одеси належним чином також не розглянуто, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 16.02.2023р.

Зобов`язано Київський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеси повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2023р. з доданими документами та прийняти вмотивоване рішення про надання дозволу на виїзд з місця проживання або відмову в цьому.

Стягнуто з Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Київський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеси подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 19.09.2023р. з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що заяву позивача від 16.02.2023р. про оформлення та надання йому довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму воєнного стану призовниками та військовозобов`язаними відповідно до постанови КМУ від 27.01.1995р. №57, Київським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м. Одеси розглянуто по суті звернення та надано відповідь листом від 22.02.2023р. Аналогічно, клопотання позивача про повторний розгляд його заяви розглянуто відповідачем, про що свідчить лист від 06.03.2023р. Таким чином, факт не розгляду заяв ОСОБА_1 по суті спростовується матеріалами справи.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що позивачем не було надано достатньо документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 прямує на навчальну практику чи має намір укласти трудовий договір для роботи на морському судні. А відтак, у Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси не було законних підстав для видачі дозволу на виїзд з місця проживання відповідно до п.2-12 постанови КМУ від 27.01.1995р. №57.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач стверджує, що наразі Київським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м. Одеси не прийнято жодного обґрунтованого рішення по суті звернення від 16.02.2023р., яке ним розглянуто поверхнево, не по суті всупереч Закону України «Про звернення громадян». Посилаючись на п.2-12 постанови КМУ від 27.01.1995р. №57 відповідач опосередковано підтверджує наявність у ОСОБА_1 права на отримання довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму військового стану призовниками, в реалізації якого свідомо відмовляє.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси, тобто в частині вимог позову, які задоволено оскаржуваним судовим рішенням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 16.02.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси із заявою про оформлення та надання йому довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму воєнного стану призовниками та військовозобов`язаними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57 «Правила перетину державного кордону громадянами України» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2022р. №992.

Зазначив, що щодо військового обов`язку він відноситься на категорії призовник та має право на відстрочку від призову на строкову військову службу.

До заяви ОСОБА_1 додав:

- посвідчення особи моряка НОМЕР_1 , видане 25.08.2020р.;

- підтвердження від Адміністрації судноплавства про отримання копій освітніх і кваліфікаційних документів, видане 10.01.2023р.;

- посвідчення №351/1290 М-03 про приписку до призовної дільниці з відповідною відміткою територіального центру комплектування та соціальної підтримки про взяття на облік 05.03.2020р.

За результатами розгляду звернення позивача Київський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеси листом від 22.02.2023р. №1073 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до Указу Президента України від 11.04.2022р. №230/2022 скасовано призов на строкову військову службу. У зв`язку з цим, призовні комісії, на які покладається надання призовникам відстрочки від призову, не створені. Як наслідок, немає можливості розглянути будь-яке питання щодо надання відстрочок від призову, у тому числі громадянам, які слідують за межі держави для роботи на морських суднах або для проходження практичної підготовки на суднах.

01.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси із клопотанням щодо повторного розгляду його заяви від 16.02.2023р. та надання відповіді по суті звернення. Зазначив, що суть його звернення полягала в отриманні довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму воєнного стану, а не в розгляді питання щодо надання відстрочки від призову.

Листом від 06.03.2023р. №1340 Київський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеса повідомив позивача, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2022р. №992 затверджено зміни до Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57, та розпорядженням Одеського обласного територіального центру та комплектування та соціальної підтримки №380 від 03.11.2022р. щодо надання дозволу на виїзд з місця проживання призовниками від керівника відповідального РТЦКтаСП. Підставою для видачі дозволу на виїзд з місця проживання вважається наказ керівника навчального закладу та довідка про направлення за межі держави для роботи на морських суднах або проходження практичної підготовки на суднах.

Вважаючи, що відповідачем розглянуто звернення ОСОБА_1 не по суті поставленого питання, чим свідомо позбавлено його можливості реалізації визначених чинним законодавством прав та інтересів, останній звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , визнав обґрунтованими доводи позивача щодо неналежного розгляду відповідачем по суті його звернення від 16.02.2023р. та клопотання від 01.03.2023р., оскільки жодного рішення (про видачу дозволу на виїзд з місця проживання або мотивованої відмови у видачі такого дозволу) останнім не прийнято.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232-XII).

Згідно ч.9 ст.1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно ч.1 ст.15 Закону №2232-XII на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022р. №2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Відповідно до визначень, які наведені у ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII (далі - Закон №3543-XII ):

мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, вказаною нормою передбачено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до частини 6 статті 22 Закону №3543-ХІІ, громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Таким чином, конституційне право громадян України на вільне залишення території України під час дії правового режиму воєнного стану обмежується законодавством.

Відповідно до п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. №154, відповідно до покладених завдань територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань. видають необхідні довідки та інші документи.

Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, визначено порядок перетинання громадянами України державного кордону.

Підпунктом 3 пункту 2-12 Правил (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 02.09.2022р. №992) передбачено, що у разі введення на території України воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мають право перетинати державний кордон України, якщо вони прямують для роботи на морських суднах, суднах внутрішнього плавання у складі екіпажів таких суден або для проходження практичної підготовки на суднах.

Для перетину державного кордону України такі особи повинні надати такі документи, зокрема, інші особи, які прямують для роботи на морських суднах, суднах внутрішнього плавання у складі екіпажів таких суден та які здобули відповідну освіту та кваліфікацію до 24 лютого 2022 р., і випускники закладів освіти, які завершили навчання у період воєнного стану: посвідчення особи моряка; підтвердження від Адміністрації судноплавства про отримання копій освітніх і кваліфікаційних документів; військово-облікові документи з відповідними відмітками районного (об`єднаного районного), міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Особи, зазначені у підпункті 3 цього пункту, під час перетину державного кордону України повинні мати трудовий договір (контракт) для роботи на морському судні, судні внутрішнього плавання або лист від судновласника, оператора судна про намір укласти з громадянином України трудовий договір (контракт) для роботи на морському судні, судні внутрішнього плавання.

Адміністрація судноплавства у дводенний строк з моменту отримання завірених копій документів від осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту (крім курсантів закладів освіти), видає таким особам підтвердження про отримання копій освітніх і кваліфікаційних документів у довільній формі за підписом Голови Адміністрації судноплавства або його заступника, яке містить гербову печатку або на яке накладено кваліфікований електронний підпис.

Особи, зазначені у підпункті 3 цього пункту, після отримання від Адміністрації судноплавства підтвердження про отримання копій освітніх і кваліфікаційних документів, а також особи, зазначені у підпункті 1 цього пункту, які досягли віку від 18 до 60 років та отримали довідку від закладу освіти щодо направлення курсанта для проходження практичної підготовки на судні під українським або іноземним прапором, зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, та отримати дозвіл на виїзд з місця проживання від керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти СБУ, Служби зовнішньої розвідки України - дозвіл відповідного керівника) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину кордону.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси із заявою про оформлення та надання йому довідки (дозволу) для пред`явлення уповноваженим службовим особам Держприкордонслужби під час перетину державного кордону України в умовах дії правового режиму воєнного стану призовниками та військовозобов`язаними відповідно до підпункту 3 пункту 2-12 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57 та надав визначені вказаною нормою документи.

Однак, його звернення по суті поставленого питання відповідачем не розглянуто та не прийнято жодного рішення - про видачу дозволу на виїзд з місця проживання або мотивованої відмови у видачі такого дозволу.

Лист Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси від 22.02.2023р. стосується відстрочки від призову, з приводу чого ОСОБА_1 не звертався.

Лист відповідача від 06.03.2023р. стосується роз`яснення з приводу того, які документи підлягають наданню для перетину державного кордону України особам, визначеним у підпункті 1 пункту 2-12 Порядку, в той час як ОСОБА_1 звертався до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси як особа, визначена підпунктом 3 пункту 2-12 Порядку та, відповідно, надав документи визначені саме вказаною нормою.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність бездіяльності Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 16.02.2023р. та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача з прийняттям вмотивованого рішення про надання дозволу на виїзд з місця проживання або відмову в його наданні.

При цьому, колегія суддів не надає правову оцінку посиланням апелянта на відсутність підстав для видачі позивачу відповідного дозволу, оскільки це виходить за межі предмету даного спору.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси та скасування рішення від 19.09.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 грудня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук