Справа № 420/6902/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6902/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкового повідомлення рішення

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництво та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального, код платежу 21081103 в сумі 500000,00 грн. до селянського (фермерського) господарства «Золота осінь», , яке знаходиться за адресою:67232, Одеська область, Березівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, яке було прийняте за результатом перевірки від 14.11.2022 року №12177/15-32-09-02/25038141.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням до нього застосовано фінансову санкцію у розмірі 500000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" в частині зберігання пального без наявності ліцензії. Оскаржуване рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте без урахування всіх обставин по справі. Представник позивача вказує, що для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємності), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

Також представник позивач наголошує, що податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню, оскільки підстав для проведення перевірки у податкового органу не було.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач зазначив, що з доводами викладеними в адміністративному позові не погоджується.

Представник відповідача наполягає на тому, що наказ про проведення перевірки прийнятий правомірно з дотриманням вимог Податкового кодексу України, зазначена у пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України , а саме: здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального надає право контролюючому органу на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта. На думку представника відповідача в даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва і обігу пального. Перевіркою було встановлено, що позивач в період з 26.01.2022 року по 10.02.2022 рік не мав діючої ліцензії на право зберігання пального. Разом з чим, відповідно до наданої під час проведення фактичної перевірки позивача, книги складського обліку по рахунку 203 «паливо» за 2022 рік, станом на 01.01.2022 року залишок пального у місці зберігання становив 3 352, 00 літрів дизельного палива, при цьому надходження та витрачання дизельного пального у січні відсутнє. Станом на 01.02.2022 року залишок пального у місті зберігання становив 3 352, 00 літрів дизельного пального. Таким чином, позивачем було порушено ст. 15 Закону України №481, що в свою чергу слугувало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про застосування сум штрафу у розмірі 500 000, 00 грн.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 року № 4559/15-32-09-03-29 є законними, винесеним згідно із вимогами чинного законодавства та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року позовну заяву селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкового повідомлення рішення. Витребувано від відповідача належним чином завірені копії матеріалів, що слугували підставою для прийняття оскаржуванного податкового повідомлення-рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, селянське (фермерське) господарство «Золота осінь» () зареєстровано 05.09.1997, 15.09.2005 року, реєстраційний номер 1 534 120 0000 000117. Основний вид діяльності КВЕД: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Також судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області видано С(Ф)Г «Золота осінь» ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки):

реєстраційний номер 2000837;

дата реєстрації: 19.03.2020;

термін дії: з 19.03.2020 до 19.03.2025;

місцезнаходження: Україна, 67232, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15

адреса місця зберігання: Україна, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 10000.

Відмітки про поточні сплати за ліцензію: сплачено за період з 19.03.2020 року по 19.03.2021 рік, платіжним дорученням від 26.02.2020 року №38, сума 780 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2021 року згідно платіжного доручення №15 СФГ «Золота осінь» було сплачено платіж на продовження дії ліцензії на період з 19.03.2021 року по 19.03.2022 рік в сумі 780,00 грн., однак як зазначає представник позивача в адміністративному позові, йому стало відомо, що вищевказана ліцензія була анульована 26.01.2022 року, про що його повідомлено не було.

10.02.2022 року СФГ «Золота осінь» було отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки):

реєстраційний номер 2200050;

дата реєстрації: 10.02.2022;

термін дії: з 10.02.2022 до 10.02.2027;

місцезнаходження: Україна, 67232, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15

адреса місця зберігання: Україна, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 10000.

Відмітки про поточні сплати за ліцензію: сплачено за період з 10.02.2022 року по 10.02.2023 рік, платіжним дорученням від 01.02.2022 року №23, сума 780 грн.

Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ від 26.10.2022 року №4381-п «Про проведення фактичної перевірки СФГ «Золота осінь» , яким відповідно до п.п. 19№.1.4 п. 19№.1 ст. 19№, п.п.19№.1.14 п.19№.1 ст. 19№, ст. 2, п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), наказано провести фактичну перевірку СФГ «Золота осінь» , податкова адреса: Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, за адресою господарської одиниці Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, АЗС з 02.11.2022 року, тривалістю 10 дію перевіряє мий період з 02.11.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. (а.с. 35).

На підставі вказаного наказу відповідачем проведено фактичну перевірку СФГ «Золота осінь» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, за результатами якої складений акт від 14.11.2022 року №12177/15-32-09-02/25038141, в якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), в частині зберігання пального без наявної ліцензії, передбачена відповідальність згідно із ст. 17 цього Закону.

Так, податковим органом встановлено, що товариством, в порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), СФГ «Золота осінь» у період з 26.01.2022 року по 01.02.2022 рік здійснювало зберігання дизельного пального у кількості 3352,0 літрів без ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15.

На підставі акту перевірки від 14.11.2022 року №12177/15-32-09-02/25038141, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141, яким до СФГ «Золота осінь» застосовано штрафну санкцію у розмірі 500000,00 грн, відповідно до ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тому, питання дотримання відповідачем процедури призначення перевірки є істотним для правильного вирішення справи.

Отже, суд зазначає, що рішення органів податкового контролю не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав, а прийняті на підставі таких перевірок рішення органів податкового контролю підлягають скасуванню, дійшов обґрунтованих висновків щодо протиправності прийнятих на підставі висновків проведеної з порушенням законних підстав перевірки та їх скасування.

Разом з тим, в даній справі суд не повинен обмежуватись лише дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлення правомірності прийнятого відповідачем на підставі акту перевірки від 14.11.2022 року №12177/15-32-09-02/25038141 податкового повідомлення-рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, як зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, в ньому поєднано дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки: першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; другою (самостійною, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону 481/95-ВР покладені на відповідача.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, які в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) враховуються при застосування норм права до спірних правовідносин.

Також у постанові від 05.11.2018 у справі № 803/988/17 (адміністративне провадження №К/9901/13259/18) Верховний Суд, зокрема, вказав: «… здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що приймаючи оскаржуваний наказ податковий орган діяв відповідно до норм чинного законодавства, за наявності визначених законодавством підстав ...».

Враховуючи викладене, доводи представника позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу в даному випадку є необґрунтованими, оскільки наказ відповідача містить дату його видання, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адреси здійснення діяльності, мету перевірки, вид перевірки, дату початку перевірки, її тривалість, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ підписаний заступником начальником ГУ ДПС у Одеській області, скріплений печатками контролюючого органу.

Щодо податкового повідомлення рішення від 06.12.2022 року №10746/15-32-09-02/25038141 року, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що суть фактичної перевірки у спірних правовідносинах полягає у безпосередньому встановленні працівниками контролюючого органу зберігання суб`єктом господарювання пального у місці, на яке такий суб`єкт не отримав відповідної ліцензії.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481 від 19 грудня 1995 року (із змінами та доповненнями.

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону України №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Відповідно до абзацу частини 2 статті 17 Закону України №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Тобто, зазначена норма Закону №481 чітко передбачає відповідальність за зберігання пального без наявної ліцензії.

В свою чергу, відповідно до абз. 52, 56 ст. 1 Закону України №481 місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Отже, для встановлення зберігання пального без наявності ліцензії уповноваженою особою повинно бути встановлено фактичну наявність пального у спорудах, обладнанні чи в ємностях в конкретному місці та у такого суб`єкта відсутня ліцензія на право зберігання пального в цьому місці.

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки від 14.11.2022 року порушення з боку позивача ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) було виявлено на підставі наданої до перевірки книги складського обліку по рахунку 203 «паливо» на 2022 рік.

Так, відповідно до вказаного акту фактичної перевірки, було встановлено, що розпорядженням Головного управління ДПС в одеській області №15-р 26.01.2022 року анульовано дію ліцензії №2000837 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Одеська область, Іваніський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15. В подальшому на підставі заяви СФГ «Золота осінь», видана ліцензія №2200050 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Одеська область, Іваніський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, термін дії з 10.02.2022 року до 10.02.2027 року. У період з 26.01.2022 року до 10.02.2022 року СФГ «Золота осінь» не мало діючої ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки).

В подальшому, перевіряючими на підставі наданої до перевірки книги складського обліку по рахунку 203 «паливо» за 2022 рік, станом 01.01.2022 року було встановлено залишок пального у місці зберігання, який становив 3352,0 літрів дизельного пального, надходження чи витрачання дизельного пального у січні 2022 року відсутнє. Отже, контролюючий орган дійшов висновку, що станом на 01.02.2022 року залишок пального у місті зберігання становив 3352,0 літрів дизельного паливо, таким чином СФГ «Золота осінь» у період з 26.01.2022 року по 01.02.2022 рік здійснювало зберігання дизельного палива.

В свою чергу, як обґрунтовано зазначив представник позивача, під час перевірки уповноваженими особами податкового органу не встановлено фактичної наявності палива за адресою: Одеська область, Іваніський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15. В акті перевірки відсутні відомості про кількість виявленого за цією адресою палива, тару в якій паливо зберігається, або будь-яких інших доказів які б беззаперечно свідчили про факт зберігання палива за цією адресою.

Між тим, абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України передбачає відповідальність саме за зберігання палива без наявної ліцензії, що передбачає фактичне його виявлення в місці зберігання.

Отже, висновок про наявність порушення Закону України №4851 за яке передбачена відповідальність в абз. 9 ч. 2 ст. 17 цього закону зроблений відповідачем виключно з огляду на те, що в наданих до перевірки книг складського обліку по рахунку 203 «паливо» за 2022 рік, станом 01.01.2022 року було встановлено залишок пального у місці зберігання, який становив 3352,0 літрів дизельного пального.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки): реєстраційний номер 2000837; дата реєстрації: 19.03.2020; термін дії: з 19.03.2020 до 19.03.2025; адреса місця зберігання: Україна, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 10000, сплачено за період з 19.03.2020 року по 19.03.2021 рік, платіжним дорученням від 26.02.2020 року №38, сума 780 грн, в подальшому 19.02.2021 року згідно платіжного доручення №15 СФГ «Золота осінь» було сплачено платіж на продовження дії ліцензії на період з 19.03.2021 року по 19.03.2022 рік в сумі 780,00 грн.

Відповідно до акту перевірки від 14.11.2022 року розпорядженням Головного управління ДПС в Одеській області №15-р 26.01.2022 року анульовано дію ліцензії №2000837, однак доказів повідомлення про це позивача до суду надано не було.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Ухвалою суду від 19.04.2023 року суд зобов`язав відповідача надати суду усі завірені належним чином матеріали, що стали підставою для прийняття спірного рішення, однак Головним управління ДПС в Одеській області не надано до суду ані самого розпорядження №15-р від 26.01.2022 року про анулювання дії ліцензії №2000837, ані документів що слугували підставою для прийняття такого розпорядження, а ні доказів вручення вказаного розпорядження позивачу. Отже, відповідачем не надано доказів того, що позивачем було отримано у встановленому Законом порядку письмового розпорядження органу, який видав ліцензію про її анулювання, а тому позивач вважаючи, що ліцензія №2000837 видана терміном дії з 19.03.2020 року до 19.03.2025 року, строк дії якої проплачений до 19.03.2021 року була діюча та згідно платіжного доручення №15 від 19.02.2021 року була оплачена позивачем ще на рік.

При цьому, відповідно до ст. Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального:

- ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету;

- ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

З вказано вбачається, що станом на дату проведення перевірки у відповідача були відсутні підстави стверджувати, що СФГ «Золота осінь» здійснено реалізацію пального без відповідної ліцензії, а саме ліцензії реєстраційний номер № 2000837 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), оскільки згідно імперативних приписів ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, так як до моменту одержання позивачем розпорядженням №15-р від 26.01.2022 року вона не вважалась недійсною.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підставі для задоволення позовних вимог СФГ «Золота осінь» та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141 Головного управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкове повідомлення-рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141 протиправними та такими, що прийняте з порушенням вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 7500,00 грн, що підтверджується квитанцією №40 від 13.04.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь СФГ «Золота осінь» слід стягнути 7500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.12.2022 №10746/15-32-09-02/25038141 Головного управління ДПС в Одеській області про застосування до селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» штрафних санкцій у вигляді штрафу у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч гривень).

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь селянського (фермерського) господарства «Золота осінь» (, місцезнаходження: Україна, 67232, Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7500,00 грн (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: селянське (фермерське) господарство «Золота осінь» (, місцезнаходження: Україна, 67232, Одеська область, Березівський район, (колишній Іванівський район), с. Руська Слобідка, вул. Чапаєва, буд. 15).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П.Марин