Справа № 524/4933/23
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4933/23
Провадження №2-а/524/93/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області інспектора УПП батальйона 2 роти лейтенанта поліції Замудрякової Єлизавети Андріївни, Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року в суд звернувся. із позовом до поліцейського БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області інспектора УПП батальйона 2 роти лейтенанта поліції Замудрякової Єлизавети Андріївни, Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що 11.07.2023 року інспектор роти №2 БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області Замудрякова Є.А. постановою серії ЕАС № 7320013 притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн 00 коп. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 з постановою не згоден, вважає її незаконною та просить скасувати з тієї підстави, що правопорушення він не вчиняв.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 21.07.2023 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

04.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позов.

Представник позивача Чупілко С.П. позов підтримав просив задовольнити.

Відповідачі про розгляд справи повідомлялися належним чином. на адресу суду направили відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини:

11.07.2023 року інспектор роти №2 БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області Замудрякова Є.А. постановою серії ЕАС № 7320013 притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн 00 коп. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 11.07.2023 року о 23 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Кременчуці по просп. Лесі України, 126, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 «г» ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 8.7.3 «г» ПДР України Сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі доказів правомірності оскаржуваної постанови суду не надали.

Таким чином суд вважає, що докази порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3 «г» ПДР України відсутні.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд скасовує постанову та закриває справу про адміністративне правопорушення.

Щодо відшкодування судових витрат позивачу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 536 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області інспектора УПП батальйона 2 роти лейтенанта поліції Замудрякової Єлизавети Андріївни, Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7320013 від 11.07.2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову інспектор роти №2 БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області Замудрякова Є.А. серії ЕАС № 7320013 від 11.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 та 2 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі - закрити.

Стягнути з Департаменту Патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова