Справа № 420/7857/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7857/20

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/273/2020 від 10.03.2020 року починаючи з 19.02.2020 року з урахуванням фактично раніше виплачених коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 10.11.2020 року.

18 січня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчі листи по справі №420/7857/20.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеської області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64346306 за цим листом.

02 жовтня 2023 року від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю (вхід. № 33285/23), в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом тридцяти днів подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі № 420/7857/20.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте не здійснило виплату заборгованості з урахуванням фактично раніше виплачених коштів.

Позивач зазначає, що за офіційними даними Міністерства фінансів України протягом 2020-2023 років Державним бюджетом, Міністерством фінансів України, іншими фінансованими установами та банками України та світу надавалися Пенсійному фонду України відповідні кошті для такої мети. Тільки у вересні 2023 року Світовий банк надав 100 млн. доларів для соціальних та пенсійних виплат в Україні. Таким чином Головне управління мало реальні можливості погашення заборгованості за судовим рішенням № 420/7857/20.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року прийнято поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 21 вересня 2022 року №420/6962/22.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці не є пенсійною виплатою та регулюється спеціальним законом «Про судоустрій та статус суддів». Також зазначає, що відповідачем не вчиняються дії по виконанню судового рішення, оскільки воно не виконується тривалий час, вимірюється в часовому відліку роками, що очевидно виходить за межу розумності строку захисту порушеного права.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/273/2020 від 10.03.2020 року починаючи з 19.02.2020 року з урахуванням фактично раніше виплачених коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 10.11.2020 року та звернуто до примусового виконання.

Так, судом першої інстанції зазначено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі № 420/7857/20 відповідачем позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Доплату в сумі 888 732 грн. 77 коп. обліковано в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Наведені обставини виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді не заперечуються заявником.

Заявник вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому заборгованості з урахуванням фактично раніше виплачених коштів.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі №802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Колегія суддів не заперечує право особи звернутися до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України незалежно від того, чи був встановлений судовий контроль за виконанням при прийнятті рішення та при цьому, повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Реалізація такого права можлива лише у випадку належного обґрунтування заявником необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Однак, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не надано належних доказів щодо ухилення ГУ ПФУ в Одеській області від виконання судового рішення по справі №420/7857/20.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа від 15.06.2023 року № 1500-0305-5/77453 судом встановлено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі № 420/7857/20 відповідачем позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Доплату в сумі 888 732 грн. 77 коп. обліковано в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Дослідивши зміст вказаного листа та матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області має намір ухилитися від виконання судового рішення

При цьому позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату заборгованості доплати позивачу, створює перешкоди для виконання рішення суду.

Правовою підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Таких підстав колегією суддів в рамках розгляду даної справи не встановлено.

В свою чергу, у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Враховуючи те, що відповідачем вчиняються дії з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України, колегія суддів доходить висновку, що в межах цієї справи не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача, у зв`язку з чим, підстави для задоволення заяви,

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 12 грудня 2023 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова