Справа № 367/4255/17
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4255/17
Провадження №2-а/367/17/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Шемігон В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії за 12 минулих місяців,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії за 12 минулих місяців. В якій позивач вказує, що з 19 листопада 2010 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 55% грошового забезпечення. Розмір пенсії розраховано на підставі довідок Національного університету оборони України та військової частини НОМЕР_1 для обчислення пенсії, в тому числі довідок про додаткові види грошового забезпечення Національного університету оборони України від 25 листопада 2010 року № 576 та військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2010 року № 767. 27 квітня 2017 року звернувся до ГУПФ в Київській області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням за період з 01 листопада 2008 року по 31 жовтня 2010 року (за останні 24 календарні місяці перед звільненням) таких додаткових видів грошового забезпечення, з яких утримано та сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, та винагороди за тривалість безперервної військової служби. Вказані види грошового забезпечення не були включені в первинні довідки для обчислення пенсії в 2010 році. Однак 03 травня 2017 року та 31 травня 2017 року відповідач відмовив у перерахунку, що змушує звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову в проведенні перерахунку раніше призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 55% грошового забезпечення, починаючи з 27 квітня 2016 року з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначених у довідках військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року № 84 та від 23 травня 2017 року № 99, а саме: грошових допомог на оздоровлення в сумі 5715,30грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 2564,00грн., винагороди за тривалість безперервної військової служби в розмірі 1116,00грн. та здійснити доплату з урахуванням виплачених сум з 27 квітня 2016 року. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідачем подано заперечення на адміністративний позов. В якому зазначено, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної військової служби не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, у зв`язку з тим, що вони мають тимчасовий, несистемний характер, оскільки на їх розмір впливає особиста поведінка військовослужбовця, який їх отримує, виплата таких винагород дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника), їх розміри не є фіксованими, виплата здійснюється у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України на відповідний рік, тому вони не можуть бути враховані при призначенні пенсії військовослужбовцям. Крім того, позивачем порушені строки звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, оскільки, до суду звернувся, 20.06.2017 року, однак перерахунок пенсії просить зробити із 27.07.2016 року. Просить суд відмовити в його задоволенні

Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, свої вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ГУ ПФУ в Київській області в судове засідання не забезпечило явку свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа військова частина НОМЕР_1 в судове засідання не забезпечило явку свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства України у відповідний період, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку нараховує й виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

З повідомлення про призначення пенсії (пенсійна справа № Міністерства оборони від 26.01.2011 № 514/04 вбачається, що ОСОБА_1 з 19 листопада 2010 року призначено пенсію за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення. При обчисленні пенсії враховано грошове забезпечення: посадовий оклад - 1358,00грн., оклад за військове звання - 130,00грн., процентна надбавка за вислугу років 35% - 520,80грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у тому числі: надбавка за кваліфікацію, в/сл. 2 клас 5%, робота з таємн.виробами, носіями, док. 10% 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 10% - 1094,94грн., всього 3103,74грн. Основний розмір пенсії 55% грошового забезпечення (вислуга років 20) у розмірі 1707,06грн. вид підвищення або надбавки до пенсії: надбавка на утриманців непрацездатна дитина віком до 18 років 375,00грн. з надбавками) 2082,06грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 2082,06грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 27.04.2017 року до ГУ ПФУ в Київській області про перерахунок пенсії вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою та додатковими документами (уточнюючою довідкою військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року № 84) про перерахунок пенсії. В заяві зазначає, що перерахунок пенсії за вислугу років, яку він отримує з 19 листопада 2010 року пов`язаний із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія сум, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення, а саме: доплати за тимчасове виконання посади, матеріальної допомоги на оздоровлення, надбавки за безперервну службу.

Згідно довідок від 24 квітня 2017 № 84 та 23.05.2017 року№ 99 військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення вбачається, що за серпень 2010 року нараховано 1116,00грн. надбавки за безперервну службу, за грудень 2009 року, червень 2010 року 5715,30грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, також за січень 2010- квітень 2010 - 894,64грн. тимчасове виконання посади.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 03.05.2017 рок № 2331/21, від 31.05.2017 року № 1992/03 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви, за відсутності підстав для перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Законом, який регулює правовідносини з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, які зазначені позивачем у адміністративному позові, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, які мають право на пенсію за цим Законом. Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Учасники розгляду не заперечується, той факт, що ОСОБА_1 19.11.2010 року призначена пенсія за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 55% відповідних грошових сум грошового забезпечення. В розрахунок пенсії були включені дані зазначені в довідках про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням № 576 від 15.11.2010 року та № 767 від 25.11.2010 року та розрахунковій книжці, що були видані Національним університетом оборони України та військовою частиною НОМЕР_1 , що містили відомості щодо основних видів грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, які були отримані позивачем, а саме у довідці були зазначені: основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; надбавка за військове звання; надбавка за безперервну вислугу років); додаткові види грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань; премія).

З огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення позивача, оскільки він отримував їх під час проходження служби, з яких нараховані і сплачені страхові внески, та з яких здійснюється обчислення пенсії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

ОСОБА_1 керується висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15) щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень статті 9 та частини третьої статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), який полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Однак, у вказаній постанові не враховане рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення зазначеної постанови Верховного Суду України.

Крім того, у рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України дійшов висновку, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

У цьому Рішенні також вказано, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Із наведених рішень вбачається, що при їх прийнятті Конституційний Суд України виходив із додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 (провадження №11-806апп18) вирішила відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15), оскільки при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення одноразових додаткових видів грошового забезпечення під час перерахунку пенсії висловлена також у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 750/6945/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. (справа №522/2738/17), вказано на те, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошових премій відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином підстави для визнання протиправними дій чи бездіяльності головного управління відсутні.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішені справи керується принципом законності, відповідно до якого суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.1.ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішені справи керується принципом законності, відповідно до якого суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що такі одноразові види грошового забезпечення, як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення матеріально-побутових питань, надбавка за безперервну службу, не підлягають включенню до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється його пенсія, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 9, 72-77, 90, 139, 229, 242, 244, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії за 12 минулих місяців - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза