Справа № 160/10574/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвалу від 06.12.2023 та заяву з додатками доставлено до електронного кабінету Дніпровської митниці в ЄСІТС 06.12.2023.
Відповідачем 12.12.2023 подано до суду заперечення на заяву представника позивача про стягнення судових витрат.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданої заяви, судом встановлено наступне.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Виходячи зі змісту вказаних норм, подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається:
1) до закінчення судових дебатів у справі;
2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
Крім того, подав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом призначення товарознавчої та хімічної судової експертизи контрольних проб спірного товару, відібраних на підставі акту про взяття проб (зразків) товарів від 28.03.2023 №7.5-28-04-02-44/146 та акту про взяття проб (зразків) товарів від 28.03.2023 №7.5-28-04-02-44/147.
Так, 04.07.2023 представником позивача подано до суду заяву щодо процесуальних питань у якій останній заявив, що ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» подасть до суду відповідні докази сплати загального розміру судових витрат, які воно понесло у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено у повному обсязі.

У заяві про ухвалення додаткового рішення, позивачем вказано, що понесені ним витрати на професійну правничу допомогу складають 90 618,14 грн, з яких 54 000 грн -витрати на професійну правничу допомогу та 36 618,14 грн - витрати на проведення експертизи, які він просить стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підтвердження обставин понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, представником позивача надано:

- договір про надання правової допомоги від 11.12.2019 за №51/2019 з додатками;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2023;

- рахунок на оплату від 30 травня 2023 р. №108-160/10574/23;

- паперову копію електронного документу - платіжної інструкції від 30 травня 2023 року №70;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2023;

- рахунок на оплату від 31 липня 2023 р. №117-160/10574/23;

- паперову копію електронного документу - платіжної інструкції від 17 серпня 2023 р. №3680;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.12.2023 р.;

- рахунок на оплату від 01 грудня 2023 р. №139-160/10574/23;

- паперову копію електронного документу - платіжної інструкції від 04 грудня 2023 року №3946;

- копію наказу від 27.02.2018 р. №1-К про прийняття на роботу Керуючим партнером Проскурні Т.В.

11.12.2019 між позивачем в особі директора Мінакова Д.Л. (Клієнт) та АО «Група Бізнес Партнерів» (далі - Адвокатське об`єднання) укладено Договір №51/2019 про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого, клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до підпункту 2.1.4 пункту 2.1 договору, Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання представляти через партнерів Адвокатського об`єднання та/або його адвокатів (помічників адвокатів) у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами, під час розгляду будь-яких спорів. Складає та підписує заяви, в тому числі позовні заяви, скарги, клопотання, інші процесуальні документи та подає їх у встановленому законом порядку.

Згідно підпункту 2.2.2. пункту 2.1 договору, партнери Адвокатського об`єднання та/або його адвокати мають право представляти і захищати права, свободи та інтереси Клієнта в усіх державних, громадських та інших підприємствах, установах, органах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, органах прокуратури, судових органах (господарських, адміністративних судах та судах загальної юрисдикції всіх інстанцій), з усіма процесуальними правами, які законом надані позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі подавати позовні заяви з правом їх підпису, знайомитися з матеріалами справи, робити витяги з них, завіряти копії документів, приймати участь в судових засіданнях, надавати докази, приймати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання, відводи та скарги, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування і заперечення, одержувати рішення, постанови, ухвали, копії документів по справі, повної або часткової відмови від позовних вимог, повного або часткового визнання позову, зміни підстав або предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, укладання мирової угоди, оскаржень рішень, постанов, ухвал судів в апеляційному та касаційному порядку, а також дій державних органів, організацій та їх посадових осіб, подання виконавчих документів в органи державної виконавчої служби та одержання присудженого майна або грошей на користь Клієнта.

Згідно з п. 4.1 договору, гонорар Адвокатського об`єднання Клієнт оплачує в розмірі та в порядку згідно з умовами, викладеними в додатку №1 до цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 від 11.12.2019 до вказаного Договору, сторони за Договором домовились, що у випадку надання Адвокатським об`єднанням Клієнту послуг, передбачених п. 2.1.4 Договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі 1 600,00 гривень за годину.

Оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється на підставі виставленого ним рахунку.

Даний додаток № 1 є невід`ємною частиною Договору.

У подальшому між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням укладено Додаток №1 від 17.12.2020 до вказаного Договору, згідно якого сторони за Договором домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання за Договором становить 1 600, 00 гри за годину роботи адвоката та 3000,00 грн за годину роботи партнера Адвокатського об`єднання.

Додатково до гонорару Клієнт оплачує (компенсує) Адвокатському об`єднанню витрати, необхідні для надання Адвокатським об`єднанням послуг за Договором (судовий збір, вартість проведення судових експертиз та отримання висновків фахівців, поштові витрати, витрати на переїзд у інше місце, витрати на відрядження тощо).

Оплата послуг Адвокатського об`єднання та інших виплат, пов`язаних з виконанням Адвокатським об`єднанням Договору та зазначених у п.п.1-3 вище, здійснюється на підставі виставленого ним рахунку.

Даний додаток № 1 є невід`ємною частиною Договору.

Суд наголошує, що договір № 51/2019 від 11.12.2019 та додаток № 1 від 11.12.2019 до нього підписано позивачем в особі директора Мінакова Д.Л. та Адвокатським об`єднанням «Група Бізнес Партнерів» в особі керуючого партнера Проскурні Т.В.

Разом з цим, додаток № 1 від 17.12.2020 до договору № 51/2019 від 11.12.2019, яким визначено вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання за Договором 3000 грн за годину роботи партнера Адвокатського об`єднання, містить підпис директора ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» Мінакова Д.Л., проте, не містить підпису керуючого партнера Проскурні Т.В.

Вказаний додаток згідно договору та самого додатку є невід`ємною частиною Договору.

Суд, дослідивши вказаний недолік додатку до договору про надання правової допомоги, виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч.ч.1-6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що вищевикладеними нормами визначено порядок укладення договорів про надання послуг у письмовій формі між юридичними особами.

Згідно зазначених норм, за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій.

Зважаючи на положення наведених правових норм, суд зазначає, що укладеним Договором про надання правової допомоги № 51/2019 від 11.12.2019 та додатком № 1 від 17.12.2020, який є невід`ємною частиною Договору, врегульовано правовідносини між позивачем та Адвокатським об`єднанням з надання останнім послуг правової допомоги та, зокрема, щодо вартості наданих послуг/виконаних робіт.

Суд враховує відсутність підпису керуючого партнеру Адвокатського об`єднання в додатку № 1 від 17.12.2020, проте, зазначає, що згідно з встановленими обставинами за договором та Додатком до нього від 17.12.2020 Адвокатським об`єднанням, яке отримавши пропозицію (оферту) про укладення договору надало Клієнту відповідні послуги, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт та рахунками на оплату.

Крім того, замовником, а в даному випадку Клієнтом (ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ»), надані йому послуги, перелік яких визначений у актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), оплачено за гонораром в розмірі 3000 грн за годину роботи Керуючого партнера Адвокатського об`єднання, як визначено додатком № 1 від 17.12.2020 до Договору № 51/2019 від 11.12.2019.

Вказане підтверджується платіжними інструкціями № 70 від 30.05.2023, № 3680 від 17.08.2023 та № 3946 від 04.12.2023.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладені у постанові від 17 грудня 2018 року в справі №912/1883/17, що «за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому укладання господарських договорів допускається у спрощений спосіб шляхом обміну листами, прийняття до виконання замовлень тощо. Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій».

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, з урахуванням вчинення сторонами договору конклюдентних дій на виконання вказаного договору, що свідчить про спрямованість волі сторін на виконання договору, відсутність підпису керуючого партнеру Адвокатського об`єднання в додатку № 1 від 17.12.2020, не свідчить про неукладеність цього договору (додатку від 17.12.2020).

Так, згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2023 Клієнтом прийнято надані Адвокатським об`єднанням наступні послуги у судовій справі №160/10574/23 згідно з договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 № 51/2019, виходячи з розрахунку 3000,00 грн за годину роботи партнера:

- підготовка позовної заяви партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 10 год - 30 000 грн.

Адвокатським об`єднанням виставлено Клієнту рахунок на оплату від 30.05.2023 №108-160/10574/23 - оплата на правничу допомогу у судовій справі №160/10574/23 на суму 30 000 грн.

Згідно платіжної інструкції від 30 травня 2023 року №70, Клієнтом сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання вказану суму.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2023 прийнято надані послуги:

- підготовка заяви щодо судових витрат партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 0,5 год - 1 500 грн;

- підготовка заяви про проведення судового засідання у режимі відеоконференції партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 0,5 год - 1 500 грн;

- підготовка клопотання про долучення доказів партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 1 год - 3000 грн;

- підготовка заяви з процесуальних питань щодо судових витрат партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 0,5 год - 1 500 грн;

Всього 2,5 год - 7 500 грн.

Адвокатським об`єднанням виставлено рахунок на оплату від 31.07.2023 №117-160/10574/23 - оплата на правничу допомогу у судовій справі №160/10574/23 на суму 7 500 грн.

Згідно платіжної інструкції від 17 серпня 2023 року № 3680, Клієнтом сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання вказану суму.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.12.2023 прийнято надані послуги:

- підготовка відповіді на відзив партнером АО «БІ ПІ ДЖІ» Проскурнею Т.В. - 4 год - 12 000 грн;

- складання заяви про розподіл судових витрат з додатками - 2 год - 6 000 грн.

Адвокатським об`єднанням виставлено рахунок на оплату від 01.12.2023 №139-160/10574/23 - оплата на правничу допомогу у судовій справі №160/10574/23 на суму 18 000 грн.

Згідно платіжної інструкції від 04 грудня 2023 року №3946, Клієнтом сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання вказану суму.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та подані відповідачем заперечення, суд дійшов до наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження статусу адвоката Проскурні Т.В. до позову надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 30.10.2008 №3783/10 та посвідчення адвоката, виданого на підставі вказаного свідоцтва, на підтвердження підстав представництва позивача у даній справі адвокатом Проскурнею Т.В. надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.05.2023 серія АІ №1386626, виданий адвокатським об`єднанням «Група Бізнес Партнерів».

Судом встановлено, що детальний опис робіт, виконаних адвокатом в рамках надання позивачу професійної правничої допомоги у цій справі, викладено в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2023, 31.07.2023 та 01.12.2023.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 цього закону, видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, надані адвокатом послуги (роботи), що зазначені в актах від 30.06.2023, 31.07.2023 та 01.12.2023 відповідають визначеним у статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видам адвокатських послуг.

Судом встановлено, що вказані в актах послуги (роботи) частково відповідають матеріалам даної справи, зокрема, адвокатом згідно матеріалів справи складено та надано до суду позовну заяву, заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про долучення доказів, заяву з процесуальних питань щодо судових витрат, відповідь на відзив, заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Суд наголошує, що матеріалами справи не підтверджується надання 17.04.2023 Адвокатським об`єднанням послуги щодо підготовки заяви щодо судових витрат (час 0,5 год - вартість 1 500 грн), яка зазначена у акті від 31.07.2023. Відповідна заява в матеріалах справи відсутня.

Крім того, у заяві про ухвалення додаткового рішення представником позивача стягнення судових витрат за вказану послугу не заявлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, разом з тим, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Верховний Суд у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на частини шосту, сьому статті 134 КАС України, якими встановлено право суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідачем у наданих до суду запереченнях зазначено, що дана справа є типовою справою в категорії «митні спори» та не передбачає великих затрат ні за об`ємом документів, ні за витраченим часом. Суд, призначаючи справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, дійшов висновку про те, що дана справа є справою незначної складності (малозначна справа), тобто такою, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного становлення її обставин. Враховуючи вищевикладене, вважав, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 54 000 грн за одну справу є значно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню. Крім цього, звернув увагу суду на той факт, що адвокат позивача представляє його інтереси в 4 аналогічних справах. Для надання правничої допомоги адвокатом підготовлено 4 пакети аналогічних документів. Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи Дніпровська митниця вважала призначення судової експертизи недоцільним про що зазначала у заперечення на заяву про забезпечення доказів та відзиві, вказані висновки носять інформаційний або довідковий характер, а тому стягнення витрат щодо їх проведення також не підлягає задоволенню.

Так, згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд зазначає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Так, відповідно до матеріалів даної справи, правова позиція Товариства була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а адвокатське об`єднання надає правову допомогу Товариству, згідно умов договору у різних сферах ведення діяльності, а тому, відповідно, було обізнане у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

Згідно наданих адвокатом доказів на підтвердження отримання позивачем послуг правничої допомоги, суд зазначає, що обсяг наданої правничої допомоги у даній справі, враховуючи конкретні обставини справи, яка розглядалася в спрощеному позовному провадженні, обсяг та характер наданих сторонами доказів, виходячи з аналізу змісту поданих адвокатом процесуальних документів не є співмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Разом з тим, позивач в повному обсязі здійснив розрахунок з Адвокатським об`єднання, в рамках надання правничої допомоги у даній справі, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Суд враховує доводи відповідача про те, що дана справа розглянута в спрощеному провадженні, проте, зазначає, що з огляду на предмет позову вона є нетиповою серед інших спорів з митними органами. Наявність же у провадженні суду інших 4 аналогічних справ де адвокат є представником позивача не є безумовною підставою для відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу. Жодних інших обґрунтованих підстав для відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, окрім як посилань на норми законодавства щодо судових витрат та висновків Верховного Суду щодо їх розподілу, у запереченнях не наведено.

Суд також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.

Повна компенсація суб`єктом владних повноважень іншій стороні у справі витрат на адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, повинна виступати додатковим запобіжником подачі таким суб`єктом безпідставних, зокрема апеляційних та касаційних скарг.

Такий правовий висновок викладений у додатковій постанові КАС ВС від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх обґрунтованість, розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам адвокатських послуг, визначеним статтями 19 та 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суті виконаних послуг, а також задоволення позовних вимог, суд зазначає про наявність підстав для зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу до 20 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача у справі.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на проведення судової експертизи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини третьої статті 132 КАС).

Частинами п`ятою-восьмою статті 137 КАС України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" про забезпечення доказів у справі № 160/10574/23 - задоволено частково.

Призначено у справі № 160/10574/23 судову комплексну товарознавчу та хімічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ідентифікаційний номер 02883110; місцезнаходження: місто Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8). Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача.

Так, до суду від Одеського НДІСЕ надійшли рахунки на оплату проведення експертизи:

- рахунок № 23-2836 від 06.06.2023 на суму 6882,62 грн, одержувач Одеський НДІСЕ;

- рахунок № 23-2836/2 від 05.06.2023 на суму 5735,52 грн, одержувач Одеський НДІСЕ;

- рахунок № 14 від 08.06.2023 на суму 24 000 грн, виконавець ФОП ОСОБА_1 , умови - договір ОНДІСЕ МЮ України № 13 від 02.01.2023 про виконання судових експертиз. Винагорода та відшкодування витрат залученого експерта по експертизі № 23-2836, в порядку ч. 7 ст. 68, ч. 3 п. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 137 КАС України.

Судом встановлено, що позивачем здійснено оплату вартості судової експертизи по справі № 160/10574/23, про що свідчать долучені платіжні інструкції:

- № 3549 від 21.06.2023 на суму 24 000 грн, призначення платежу - висновок експерта в справі № 160/10574/23, зг. рах. № 14 від 08.06.2023;

- № 3548 від 21.06.2023 на суму 5735,52 грн, призначення платежу - оплата рахунку № 23-2836/2 (32) від 05.06.2023 за експертизу ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ»;

- № 3544 від 19.06.2023 на суму 6882,62 грн, призначення платежу - оплата рахунку № 23-2836 (43) від 06.06.2023 за експертизу ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ».

На виконання ухвалу суду від 22.05.2023 Одеським НДІСЕ направлено до суду два висновки:

- висновок експерта № 23-2836/2 від 14.07.2023 товарознавчої експертизи вартістю 5735,52 грн (виконана за рахунок позивача);

- висновок експертів № 23-2836 від 05.07.2023 за результатами проведення комісійної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів вартістю 6882,62 грн за проведення хімічного дослідження та 24 000 грн витрат залученого експерта (виконана за рахунок позивача).

З урахуванням вищевикладеного, суд наголошує, що судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 36 618,14 грн підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Доводи відповідача у поданих запереченнях про те, що відповідні висновки експертів носять інформаційний та довідковий характер не є підставою для відмови у стягненні витрат сторони витрати на проведення експертиз.

Згідно з частин 1 та 5 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення в якому вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із залученням експертів.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 132, 134, 139, 143, 232, 252, 295, 297 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" адвоката Проскурні Т.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №160/10574/23 задовольнити частково.

Ухвалити у даній справі додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" () витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 36 618,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення складено 13.12.2023.

Суддя Н.Є. Калугіна