Справа № 420/19008/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/19008/21

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.

секретар Цибульська Ю.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гаспарянца Д.М.,

представника апелянта Некрасова Д.С.,

представника відповідача Меланіча В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 420/19008/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу за період з 30.01.2020 по 23.04.2020 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати здійснити таке нарахування та виплату, з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати за період з 24.04.2020 по 01.08.2021 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати здійснити таке нарахування та виплату, з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати нарахувати таку одноразову грошову допомогу та виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації невикористаної щорічної основної відпустки при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати нарахувати таку грошову компенсацію та виплатити недоплачену його суму;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати нарахувати таку грошову компенсацію та виплатити недоплачену його суму;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум та зобов`язати нарахувати таку грошову допомогу та виплатити недоплачену його суму;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування під час складання грошового атестату № 9 щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, за період з 30.01.2020 по 01.08.2021;

зобов`язати Регіональне управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо позивача новий грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, за період з 30.01.2020 по 01.08.2021;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.08.2021 № 11/8, розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, за період з 30.01.2020 по 01.08.2021 та зобов`язати Регіональне управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо позивача нову довідку.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 17.12.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовив у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі № 420/19008/21 скасував, ухвалив по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив у повному обсязі.

14.08.2023 до Одеського окружного адміністративного суду від Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню (в порядку ст.. 374 КАС України), в якій представник просить:

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72115941 розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116143 розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116766 розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116343 розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116474 розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116662, розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Зупинити виконавче провадження ВП № 72116857, розпочате на підставі виконавчого листа № 420/19008/21 від 08.06.2023;

- Витребувати виконавчі листи № 420/19008/21 від 08.06.2023, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження ВП № 72115941 , ВП № 72116143, ВП № 72116766, ВП № 72116343, ВП № 72116474, ВП № 72116662, з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72115941 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116143 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116766 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116343 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116474 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116662 таким, що не підлягає виконанню;

- Визнати виконавчий лист № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданий Одеським окружним адміністративним судом, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 72116857 таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи заяву, представник Регіонального управління зазначив, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21, Регіональним управлінням морської охорони з метою виконання рішення суду було вжито вичерпних заходів, а саме: здійснено перерахунок грошового забезпечення та інших виплат, замовлено необхідне фінансування та проведено виплату, виготовлено новий грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення та направлено їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Так, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21 Регіональним управлінням морської охорони було здійснено перерахунок грошового забезпечення та інших виплат та складено Зведений розрахунок доплати полковнику ОСОБА_1 згідно судової справи № 420/19008/21 за 2020-2021 роки.

Перерахунок грошового забезпечення (вимога № 1) склав: посадовий оклад 26 252,26 грн; оклад за військовим званням 5 053,89 грн, надбавка за вислугу років 14 113,61 грн; надбавка за таємність 1 834,82 грн; надбавка за класну кваліфікацію 1 823,66 грн; премія 12 854,44 грн; надбавка за особливі умови проходження служби 15 896,85 грн.

Перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби (вимога № 2, зазначено в зведеному розрахунку як ОГД при звільненні) склав 86 624,38 грн.

Перерахунок грошової компенсації невикористаної частини щорічної основної відпустки (вимога № 3) склав 2 540,98 грн.

Перерахунок грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій (вимога № 4, зазначено в зведеному розрахунку як Компенсація УБД) склав 22 637,84 грн.

Перерахунок грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки (вимога № 5, зазначено в зведеному розрахунку як матеріальна допомога на оздоровлення склав 11 153,44 грн.

Загальна сума, яка підлягає виплаті згідно зі зведеного розрахунку складає 197 774,37 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 05.12.2022 № 387, 06.12.2022 було здійснено виплату грошового забезпечення та інших виплат в сумі 197 774,37 грн.

Також, на виконання вимог 6 та 7, 8, Регіональним управлінням Морської охорони було виготовлено новий грошовий атестат грошовий атестат № 13 та нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та направлено їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом № 11/2646-22-Вих від 17.12.2022.

Таким чином, Регіональним управлінням морської охорони добровільно виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21 в повному обсязі, відповідно до діючого законодавства, до винесення постанов про відкриття виконавчого провадження.

Однак, постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябоконь О.І. від 26.06.2023 відкрито виконавчі провадження № 72115941, № 72116143, № 72116343, № 72116474, № 72116662, № 72116857, № 72116766 за виконавчими листами № 420/19008/21 від 08.06.2023, виданими Одеським окружним адміністративним судом.

Регіональним управлінням морської охорони листами від 12.07.2023 та 18.07.2023 Про виконання рішення суду повідомлено старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябоконь О.І. про те, що відповідно до Зведеного розрахунку доплати полковнику ОСОБА_1 згідно судової справи №420/19008/21, на виконання вимог постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21, здійснено перерахунок всіх видів грошового забезпечення за 2020-2021 роки. Згідно платіжного доручення № 387 від 05.12.2022 Регіональним управлінням морської охорони 06.12.2022 здійснено виплату всіх видів грошового забезпечення та інших виплат ОСОБА_1 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21 та направлено новий грошовий атестат та довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі викладеного, Регіональне управління Морської охорони вважає, що виконавчі листи № 420/19008/21 від 08.06.2023 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21 про зобов`язання Регіонального управління Морської охорони здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших виплат, є такими, що не підлягають виконанню повністю, у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду боржником, тобто на підставі частини 2 статті 374 КАС України.

Відділ примусового виконання рішень направив до суду першої інстанції пояснення та матеріали виконавчих проваджень на виконання ухвали суду.

В зазначених поясненнях представник Відділу вказував, що у Відділі з 26.06.2023 на примусовому виконанні перебувають виконавчі провадження: № 72115941, № 72116143, № 72116343, № 72116474, № 72116662, № 72116857, № 72116766 з примусового виконання виконавчих листів виданих Одеським окружним адміністративним судом в межах справи № 420/19008/21.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень були направлені сторонам до відома та виконання. На виконання постанов про відкриття виконавчого провадження боржником надано листи із наданням пояснень стосовно кожного виконавчого листа.

Представник Відділу зазначає, що відповідно до поданої заявником заяви про примусове виконання рішення суду від 19.06.2023, Регіональним управлінням проведено перерахунок грошового забезпечення стягувача, здійснено виплату сум на його користь, однак як величину для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 взято прожитковий мінімум на 01.01.2020, 01.01.2021 років та зі змісту постанови ПААС вбачається, що для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01 січня календарного року або 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в залежності від того яка величина є більшою.

Таким чином, на думку представника третьої особи, вимоги виконавчих документів, на підставі яких відкриті виконавчі провадження, боржником у повному обсязі не виконані.

А тому питання про визнання виконавчих листів, такими що не підлягають виконанню представник Відділу залишив на розсуд суду.

Представник позивача також направив до суду першої інстанції пояснення, зі змісту яких вбачається, що представник заперечує проти визнання виконавчих листів, такими що не підлягають виконанню, з огляду на те, що зі змісту постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду вбачається, що для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, або 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в залежності від того яка величина є більшою, що випливає з твердження суду але не менше.

При цьому, відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2020 у місячному розмірі складає 4 723 гривні. Відтак, 50 % від вказаної величини: 2 361,50 грн., що більше прожиткового мінімуму на 01.01.2020 (2102 гривні), а тому саме 50 % мінімальної заробітної плати на 01.01.2020 рік підлягає застосуванню як величина для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 у 2020 році, з огляду на що посадовий оклад ОСОБА_1 у 2020 році має складати 9 450 грн.

Згідно зі ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2021 у місячному розмірі складає 6 000 гривень. Відтак, 50 % від вказаної величини: 3000 грн., що більше прожиткового мінімуму на 01.01.2021 (2 270 гривень), а тому саме 50 % мінімальної заробітної плати на 01.01.2021 рік підлягає застосуванню як величина для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 у 2021 році, з огляду на що посадовий оклад ОСОБА_1 у 2021 році має складати 13 200 грн.

Відтак, з огляду на заниження посадового окладу стягувача, усі належні ОСОБА_1 виплати на підставі відповідної постанови суду розраховані боржником у заниженому розмірі, що також відображено в оновлених атестаті та довідці за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.09.2023 у задоволенні заяви представника Регіонального управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню (в порядку ст. 374 КАС України) - відмовив.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Регіональне управління морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу, суду першої інстанції від 13.09.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчі листи № 420/19008/21 від 08.06.2023 видані Одеським окружним адміністративним судом, на виконання яких відкриті виконавчі провадження ВП № 72115941, 72116143, 72116766, 72116343, 72116474, 72116662, 72116857 такими, що не підлягають виконанню.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не приділив уваги, тому що під час виконання рішення суду, яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, Регіональне управління Морської охорони, використовуючи дискреційні повноваження, дотримуючись чинного законодавства, виконало рішення суду відповідно до Закону № 1774- VІІІ, тобто виконало норму п. 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили - Закону № 1774 VІІІ, а саме: застосувало величину «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року».

Правові висновки про незастосування для розрахунку грошового забезпечення військовослужбовців величини мінімальної заробітної плати викладені в Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 240/11952/19, від 11.02.2021 по справі № 200/3757/20-а, від 11.02.2021 по справі № 200/3774/20-а; постанові від 27 травня 2021 року у справі № 520/5794/2020, від 09 червня 2022 року по справі № 200/11472/20-а, від 03.08.2023 по справі № 140/10530/20 та інших.

Тобто судом першої інстанції при розгляді заяви в порядку статті 374 КАС України не надано правової оцінки доводам заявника, які, в сукупності з наданими документальними підтвердженнями, свідчать про добровільне виконанням боржником в повному обсязі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022, та, відповідно, є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Так, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що заявником постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду виконано не в повному обсязі, адже судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Регіональним управлінням було здійснено новий розрахунок грошового забезпечення позивача, про що свідчить зведений розрахунок доплати полковнику ОСОБА_1 згідно з судової справи № 420/19008/21 за 2020-2021 роки виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року шляхом множення на відповідний коефіцієнт.

Проте, суд першої інстанції акцентував, що зі змісту постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду (резолютивної частини) чітко вбачається, що для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року. Регіональним управлінням при здійсненні розрахунку було застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, та не враховано і не виконано резолютивну частину постанови в частині, щодо «але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року», що свідчить про не повне виконання рішення суду та відсутність підстав для визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню на підставі ч. 2 ст. 374 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із частинами 1-2 статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, аналіз вказаної статті кодексу доводить, що виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню за умови надання належних доказів на підтвердження тому, що:

- виконавчий лист видано помилково;

- обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням;

- або боржник добровільно виконав зобов`язання за виконавчим листом.

Апелянт наголошує, що у добровільному порядку виконав вимоги виконавчих листів до відкриття виконавчих проваджень, а тому такі виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню.

Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, зі змісту резолютивної частини постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду чітко вбачається, що для розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року. Регіональним управлінням при здійсненні розрахунку було застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, та не враховано і не виконано резолютивну частину постанови в частині, щодо «але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року», що свідчить про не повне виконання рішення суду та відсутність підстав для визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню на підставі ч. 2 ст. 374 КАС України.

Проте, апелянтом вказану постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду виконано не в повному обсязі, адже, як вже було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України було здійснено новий розрахунок грошового забезпечення позивача, про що свідчить зведений розрахунок доплати полковнику ОСОБА_1 згідно з судової справи № 420/19008/21 за 2020-2021 роки виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року шляхом множення на відповідний коефіцієнт.

Отже, розглядаючи питання визначення величини для обрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача у розрізі даної справи колегія суддів зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 420/6572/22, суд дійшов таких висновків, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції на даній стадії розгляду справи не вправі давати оцінку рішенню суду, яке набрало законної сили. Відтак, таке рішення суду підлягає безумовному виконанню відповідачем.

Надаючи оцінку твердженням апелянта на рахунок дискреційних повноважень відповідача під час виконання рішення апеляційного суду, зокрема застосуванню величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, колегія суддів констатує про відсутність у відповідача права на власний розсуд визначати розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, позаяк судом апеляційної інстанції чітко встановлено дії відповідача щодо відновлення порушеного права позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що відповідач, у встановлений законодавством строк, не подав заяву про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння та його виконання, були викладені зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в ухвалене рішення.

На переконання колегії суддів, відповідач не позбавлений права подати заяву про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 420/19008/21.

Також, колегія суддів зазначає, що представлена апелянтом судова практика не стосується питання виконання судових рішень, що набрали законної сили, та не містить позиції Верховного Суду з приводу визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у тому числі, у разі часткового виконання судового рішення відповідачем, що є предметом розгляду в рамках даного провадження.

Так, апеляційний суд звертає увагу, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 240/4946/18, на яку посилається апелянт, як на релевантну судову практику, не стосується питання визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням військовослужбовців та осіб, що прирівнюються до них, оскільки правовідносини в рамках наведеної справи склалися між особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області з приводу нарахування та виплати щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 420/19008/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 12 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк