Справа № 600/6600/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/6600/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить:

Визнати протиправними дії 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна визначеними станом на 01.01.2023 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.01.2023 № 24-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив військову службу у відповідача та була звільнений з військової служби наказом від 28.07.2023 № 585-ОС. Виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2023 наказом від 01.08.2023 №589-ОС. 01.08.2023 р. позивач подав рапорт про проведення визначених розрахунків, нарахування та виплату їй грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в порядку, визначеному Постановою № 178.

29.08.2023 р. та 19.09.2023 р. кошти в загальній сумі 84257,01 грн нараховані на рахунок позивача у АТКБ "Приватбанк".

Разом з тим, позивач вважає, що довідка від 28.07.2023 № 28 на вартість речового майна, що належить йому до видачі, на підставі якої йому нарахована грошова компенсація, не відповідає формі, встановленій Порядком № 178, та містить відомості, які не передбачені вказаним Порядком, не дозволяє об`єктивно встановити, чи все належне для видачі речове майно, враховано у розрахунку.

Так, вказує позивач, згідно з Порядком № 178 розрахунок належної йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно повинен був бути зроблений без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу відповідача за цінами предметів обмундирування, визначеними наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України "Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації" від 13.01.2023 № 24-АГ станом на 01 січня 2023 року.

Водночас, зазначена довідка містить, зокрема, такі відомості: найменування речового майна; одиниця виміру; рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна; вартість за одиницю; строк носіння; фактично недоношено (місяців); кількість предметів; сума грошової компенсації. Згідно вказаної довідки за окремими назвами речового майна до компенсації визначена не ціна нового предмета, а визначена сума до компенсації, яка зменшена в залежності від часу носіння.

Тобто, застосований п. 10 розділу І інструкції № 1132, яким встановлено нарахування грошової компенсації військовослужбовцям за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно із застосуванням пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Однак, пунктом 5 Порядку № 178 встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої, зокрема, Адміністрацією Держприкордонслужби, станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Тому, на думку позивача, при визначенні питання щодо вартості речового майна, що належить до видачі, застосуванню підлягає саме Закон № 2011-XII та Порядок № 178, а не підзаконні акти, які звужують права військовослужбовців та суперечать вимогам зазначеного Закону та Порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що розрахунок вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації замість належних до видачі, але не отриманих протягом проходження військової служби обумовлено в наказі Адміністрації державної прикордонної служби України "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації" від 13.01.2023 № 24-АГ. Тому, вказує відповідач, відповідно до пункту 3 Постанови № 178, Інструкції № 1132 з метою виплати вартості предметів речового майна замість належних до видачі станом на 1 січня 2023 року у зв`язку зі звільненням позивача з військової служби, останній було проведено нарахування грошової компенсації за належне для отримання речове майно за цінами, які визначені в наказі Адміністрації державної прикордонної служби України від 13.01.2023 № 24-АГ, з урахуванням пункту 10 розділу І Інструкції № 1132 пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Таким чином, відповідач вважає, що діяв в межах та у спосіб, передбачений Конституцією України та законодавством України. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.07.2023 р. №585-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби майора ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.08.2023 №589-ОС ммайора ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас за підпунктом "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення з 01.08.2023.

Грошова компенсація вартості за недоотримане речове майно в розмірі 84257,11 грн відповідачем виплачена позивачеві 29.08.2023 р. та 19.09.2023 р..

З довідки № 28 на вартість речового майна, що належить до видачі позивачу, вбачається, що останньому нарахована грошова компенсація за неотримане речове майно із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

При цьому відповідач у відзиві щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно із застосуванням пропорції часу не спростовував, а лише зазначив, що грошова компенсація за неотримане речове майно нарахована позивачу у відповідності до положень п. 10 Інструкції № 1132.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначаються Законом України від 12.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ).

За змістом ст.2 цього Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.9 цього Закону, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок № 178).

Відповідно до п. 2, п. 3 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Відповідно до пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Пунктом 5 Порядку №178 визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, Порядком №178 визначена форма довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Згідно з вказаним додатком в довідці про вартість речового майна, що належить до видачі вказується військове звання, прізвище, ініціали; повинно бути зазначено: порядковий номер, найменування речового майна, одиниця виміру, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна, кількість предметів, вартість за одиниця, сума грошової компенсації.

Довідка саме з вказаними відомостями відповідно до п. 4 Порядку № 178 є підставою для видання наказу щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцям.

Організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, курсантів вищих військових навчальних закладів, військовослужбовців, які були призвані на строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів (далі - військовослужбовці), ліцеїстів та працівників Держприкордонслужби в мирний час та особливий період визначає Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 № 1132 (далі - Інструкція № 1132).

Пунктом 10 розділу І Інструкції № 1132 визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Як вбачається з копії довідки № 4 вона містить, зокрема, відомості: найменування речового майна; од. вим.; рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна; вартість за одиницю; строк носіння; фактично недоношено (місяців); кількість предметів; сума грошової компенсації.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що згідно вказаної довідки за окремими назвами речового майна до компенсації визначена не ціна нового предмета, а визначена сума до компенсації, яка зменшена в залежності від часу носіння.

Тобто застосований п. 10 розділу І Інструкції № 1132, яким встановлено нарахування грошової компенсації військовослужбовцям за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно із застосуванням пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу нарахована та виплачена грошова компенсація за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно на підставі довідки, яка не відповідає формі та змісту встановленому Порядком № 178, який в свою чергу прийнятий Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог ст. 9-1 Закону № 2011-XII.

Тобто, суд вважає, що відповідач повинен був застосувати Порядок № 178 та затверджену вказаним Порядком форму довідки для нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, а саме відповідно до його вартості.

Також суд наголошує, що положення пункту 10 розділу І Інструкції № 1132 не суперечать Порядку № 178. Вказаним пунктом Інструкції № 1132 передбачено порядок визначення строку носіння відповідного речового майна, а не порядок нарахування розміру спірної компенсації.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 380/2458/20.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що відповідачем було порушено право позивача на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня поточного року, в якому проведено виплату, а саме 2023 року.

За таких обставин, дії відповідача щодо нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу позивача, та не застосування при розрахунку грошової компенсації закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2023 року за цінами, визначеними наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.01.2023 року №24-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації", є протиправними.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов належить задовольнити повністю.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно розподілу судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна визначеними станом на 01.01.2023 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.01.2023 № 24-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації" з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , Код )

Суддя І.В. Маренич