Справа № 420/18678/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/18678/22

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «100 шин+» до Одеської митниці про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

В С Т А Н О В И Л А:

21 грудня 2022 року товариства з обмеженою відповідальністю « 100 шин+» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило:

- визнати протиправними дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ 100 ШИН+, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000615;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500020/2022/000259/2 вiд 21.10.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачу надано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, у декларації № UA500020/2022/018424 від 20.10.2022. Проте, митницею протиправно, незважаючи на наявність усіх необхідних документів передбачених чинним законодавством, прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації № UA500020/2022/000615 та Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000259/2 від 21.10.2022, яким митну вартість товару визначено за резервним методом.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що документи, надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості. У зв`язку з вищевикладеним Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 06 березня 2023 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю « 100 шин+» задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000615.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості № UA500020/2022/000259/2 від 21.10.2022.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Зокрема, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних, та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

Аргументуючи свою позицію, апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією UA500020/2022/018424 від 20.10.2022, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також декларантом не надано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Додатково апелянт вказує, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; - витрати на транспортування; а також сертифікат якості ЕСЕ, виданому виробником, якій має бути згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору від 01.09.2019 № 100SH-RIO19.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

02 січня 2019 року між компанією «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC» (КНР) та товариством з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (Україна), укладено договір закупівлі імпортного товару № 100SH-RIO19 (далі за текстом контракт), за умовами якого продавець (QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC») відвантажує товар «стальні диски в асортименті» - бренду, вказаному в комерційному інвойсі, виробництва компанії «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC», а покупець отримує товар відповідно до інвойсу, який є невід`ємною частиною цього контракту (а.с.70).

Відповідно до умов контракту в жовтні 2022 року продавець поставив позивачу товар: шина пневматична 385/65R22.5 (торгівельна марка: HUNTERROAD); диск сталевий, розмір 22.5х9.00, 22.5х11.75 (торгівельна марка: BETTER).

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем (декларантом) подано митну декларацію №UA500020/2022/018424 від 20.10.2022, в якій митна вартість товару визначена за першим методом за ціною договору на рівні 2,54 доларів США/кг.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант разом з декларацією надав наступні документи:

1) договір закупівлі імпортного товару № 100SH-RIO19 укладений 02.01.2019 між продавцем та покупцем позивачем. Пунктами 2-7 контракту передбачено наступне: 2.1. Товар відвантажується в один або декілька морських контейнерів. Розмір, тип та кількість контейнерів вказується у пакувальному листі, що додається до договору. 2.2. Кількість товару вказано у комерційному інвойсі, що додається до кожної конкретної поставки товару. 2.2.1. Вага товару: визначається пакувальним листом. 2.3. Якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ, виданої виробником. 3.1. Валютою платежу за цим договором є долари США. 3.2. Загальна вартість товару за цим договором зазначається у комерційному інвойсі, що додається до кожної конкретної поставки товару. 3.3. Ціна товару визначається відповідно до того, на яких умовах Інкотермс 2010 вона була виставлена продавцем. 4.1. Базисними умовами поставки за цим Договором є умови, зазначені у комерційному інвойсі. Умови поставки мають відповідати правилам Інкотермс 2010 / Продавець поставляє товар морем згідно з правилами Інкотермс 2010. 4.2. Термін поставки товару зі складу продавця до порту Циндао, Китай, обмежується 30 календарними днями з моменту виконання п. 5.1 цього договору. 5.1. Покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським перерахуванням на розрахунковий рахунок продавця. 5.2. Порядок оплати товару визначається у проформі-інвойсі на кожну поставку. 5.3. Продавець повідомляє покупця про відвантаження товару пересиланням покупцю копії коносаменту. 5.4. Усі банківські витрати щодо цього договору розподіляються наступним чином: витрати банку покупця - за рахунок покупця, витрати банку продавця за рахунок продавця. 6.1. Поставка товару супроводжується наступними документами: договором - 1 копія завірена печаткою покупця; комерційним інвойсом - 1 оригінал; пакувальним листом - 1 оригінал; повний комплект чистих коносаментів з оригінали, 3 копії; 6.2. Приймання здійснюється із зазначенням якості та кількості товару, згідно з товаросупровідними документами на складі покупця у м. Одеса, Україна. 6.3. Покупець повинен письмово протягом 7 календарних днів з моменту отримання товару повідомити продавця про можливу недопоставку товару згідно з комерційним інвойсом. 6.4. У разі, якщо товар згідно з комерційним інвойсом був поставлений не в повному обсязі, продавець зобов`язується протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення про недопоставку товару відшкодувати вартість недопоставленого товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок покупця. Усі пов`язані з цим банківські витрати несе продавець. 6.5. У разі несвоєчасного відвантаження, терміни якого обумовлено у п.п. 5.2. Продавець виплачує покупцеві пеню у розмірі 0,5% (за перші два тижні прострочення), та 1% за кожний наступний тиждень від суми передоплати за кожний день прострочення. 6.6. У разі якщо у зв`язку з простроченням відвантаження товару до покупця були застосовані штрафні санкції з боку державних контролюючих органів України, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю сплачені штрафні санкції. 6.7. Продавець зобов`язаний сплатити нараховану пеню або сплачені покупцем штрафні санкції протягом 7 банківських днів з моменту отримання обґрунтованої претензії від покупця. 7. Пакування та маркування 7.1. Вказується у проформі-інвойсі (а.с.73-76).

2) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.09.2020;

3) Додаткова угода від 30.10.2020 до договору закупівлі імпортного товару № 100SH-RIO19 від 02.01.2019, якою був змінений строк дії контракту - до 31.12.2022, та внесені зміни до адреси покупця та банківських реквізитів продавця (а.с.86-87);

4) Додаткова угода від 28.04.2022 до договору закупівлі імпортного товару № 100SH-RIO19 від 02.01.2019, якою були внесені зміни до банківських реквізитів сторін та деталізовані умови контракту: 4.2. Термін поставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту розміщення замовлення покупцем. Термін поставки кожної партії товару на територію України не повинен перевищувати 90 (дев`яносто) календарних днів з дати здійснення покупцем передоплати за партію товару (а.с.92);

5) Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №7 від 14.06.2022 згідно з яким платник (ТОВ 100 ШИН+) сплатив 58 092,00 доларів США на рахунок QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC (місцезнаходження: CHINA, QINGDAO, T1). Призначення платежу: PREPAYMENT FOR CONTR 100SH-RIO19 DD 02.01.2019, PROFORMA INV UASH202202DD 07.06.2022for truck car tyres and steel wheels (а.с.16);

6) Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №9 від 24.06.2022 згідно з яким платник (ТОВ 100 ШИН+) сплатив 58 092,00 доларів США на рахунок QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC (місцезнаходження: CHINA, QINGDAO, T1). Призначення платежу: PREPAYMENT FOR CONTR 100SH-RIO19 DD 02.01.2019, PROFORMA INV UASH202202DD 07.06.2022for truck car tyres and steel wheels (а.с.16);

7) Комерційний інвойс компанії QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC від 12.07.2022 №UASH202202D. Покупець: ТОВ 100 ШИН+. З Циндао, з Китаю в Одесу, Україна, морем через порт Гданськ. Номер пакувального листа: UASH202202 від 07.06.2022. Кількість: пакування 348. Ціна за одиницю: FOB Циндао. Загальна сума: 34452,00 доларів США. 100% передоплата до того, як контейнер прибуде до пункту призначення (а.с.97);

8) Пакувальний лист від 12.07.2022;

9) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 22C4401A0802/08024 19.07.2022;

10) Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA500020/2022/018270 19.10.2022;

11) Експортна вантажна декларація Китайської Народної Республіки №00134006 від 12.07.2022 за якою вантажоодержувачем є ТОВ 100 ШИН+, відправник вантажу QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC. Дата експорту: 12.07.2022. Дата подання декларації 08.07.2022. Вид транспорту: водний транспорт. Найменування транспортного засобу: MAYVIEW MAERSK/22W. Номер бугингу (коносаменту): 219482777. Номер договору: UASH202202C/D. Країна здійснення торгівлі: Україна. Порт відправлення (370201) Huangdao. Вага брутто та нетто, кг: 32446. Кількість місць: 576. Умови поставки(1) FOB. Тип упаковки: (93) Без пакування. Маркування та примітки Стандартний номер та номер контейнера: 3; MIEU2015343; MSKU1899621 (а.с.34);

12) Довідка перевізника №44 про транспортні витрати від 11.10.2022 якою повідомляється про те, що транспортні витрати по доставці вантажу в контейнері MIEU2015343, який прибув за коносаментом BW22060054 (219482777) з порту Циндао (Китай) до порту Гданськ (Польща) 374 883,15 грн, ПДВ 0%. Також, повідомляється, що вартiсть перевезення вантажу автомобілем державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту: м. Гданськ (Польща) - м/п Ягодин-Дорогуськ (612 км) складає: - Локальні витрати в Польші включаючи перевантажувальні роботи - 66176,75 грн ПДВ 0%. - перевезення вантажу автомобілем по маршруту м. Гданськ (Польща) - м/п Ягодин-Дорогуськ 60 634,13 грн ПДВ 0%. Страхування вантажу не проводилося. Разом: 501 694,03 грн.

13) Автотранспортна накладна від 11.10.2022;

15) Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом єдиного вікна з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9107713 від 15.10.2022;

16) Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД КТ-UA-2022 19.10.2022;

17) Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500020/2022/00607 19.10.2022.

21 жовтня 2022 року відповідачем прийнято рішення № UA500020/2022/000259/2 Про коригування митної вартості (а.с.32) та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000615.

21.10.2022 на вимогу митного органу позивачем надані письмової пояснення щодо того, що відповідно до умов поставки, вартість пакування включена у вартість товару. TOB 100 ШИН+ не ніс витрат, щодо оплати вартості пакування або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. До митного оформлення була надана довідка про транспортні витрати що містить данні про вартість перевезення з пункту відправлення до пункту призначення. Інших витрат, щодо транспортування, навантаження (вивантаження) окрім тих, що зазначені в довідках про транспортні витрати ТОВ 100 ШИН+ не ніс. Нібито виявлені розбіжності є необґрунтованими, не стосуються кількісних та вартісних показників крім того не впливають на можливість обчислення вартості товару за основним методом відповідно до ст. 57 МК України. Крім того митним органом не було враховано судову практику з питань митної вартості. До вказаних пояснень позивачем додано переклад митної декларації країни відправлення, договір транспортного експедирування № 17062022 від 17.06.2022, договір на перевезення вантажу N 30/09/2022-1 від 30.09.2022, договір №38/10 від 24.05.2022.

Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Не погоджуючись з правомірністю спірних рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, які були надані позивачем, є безпідставними та необґрунтованими, а тому рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, підлягають скасуванню.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення..

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом зокрема, у постановах від 23 грудня 2021 року по справі № 200/6508/20-а, від 22 липня 2021 року (справа № 540/1918/20), від 13 лютого 2020 року (справа №812/1325/17), від 11 лютого 2020 року (справа №520/9544/18), від 12 лютого 2019 року (справа №808/1801/18), від 26 червня 2018 року (справа №814/1996/15), від 22 травня 2018 року (справа №808/178/16), від 23 жовтня 2018 року (справа №820/1761/17), в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За обставинами справи надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

На підтвердження цього у п.33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості зазначено, що митниця не наполягає на несправжності поданих документів, однак вважає за потрібне пересвідчитись у правильності визначення декларантом митної вартості товарів шляхом витребування додаткових документів, а саме відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, та документ, який підтверджує якість товару, що відповідає сертифікату якості ЕСЕ виданий виробником (а.с.32 зв.).

Отже, відповідач не встановив, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Що стосується достовірності декларування витрат на транспортування, які поставлені під сумнів Одеською митницею, колегія суддів вказує наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, питання транспортування товару з порту розвантаження і безпосередньо до самого покупця також врегульовано позивачем відповідними транспортними договорами.

До митного оформлення надана довідка про транспортні витрати № 44 від 11.10.2022 (а.с.30), що містить данні про вартість перевезення:

- з пункту відправлення порт QINGDAO (Китай) до порт (Gdansk ) Польща;

- з м. Гданськ (Польща) - м/п Ягодин-Дорогуськ.

Також позивачем були надані акти прийому-передачі послуг з перевезення товару (а.с.27-28), рахунок на оплату №62325 від 10.10.2022 (а.с.29). Надані документи містять номер контейнеру (MIEU2015343), містять номер коносаменту (BW22060054 (219482777)), містять номер автотранспортного засобу яким здійснювалось наземне перевезення (AC 9531 EO / НОМЕР_2 ), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати дані документи, як такі, що підтверджують складову митної вартості даної поставки.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вартість перевезення є підтвердженою.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного Суду у від 31 травня 2019 року справа №804/16553/14; від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18 та від 31 січня 2018 року у справі №810/2839/17, а від 21 листопада 2019 року у справі №804/9754/15 ; від 07 травня 2020 року у справі №400/2922/18. Постанова від 03 лютого 2021 у справі № 810/4441/16; від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14; Постанова від 13 січня 2022 справа № 520/11061/2020; така ж позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017.

Щодо вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, колегія суддів зазначає наступне.

Витрати з упаковки та маркування товару входять у його вартість, що передбачено умовами поставки товару якими є FOB (Qingdao) Інкотермс 2010, про що зазначена у поданих до митного оформлення документах, зокрема у: Інвойс № UASH202202D від 12.07.2022; митній декларації UA500020/2022/018424 від 20.10.2022 копії митної декларації країни відправлення № 00134006 від 12.07.2022.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс-2010) умови поставки FOB (FREE ON BOARD) (...named port of shipment) ФРАНКО-БОРТ (...назва порту відвантаження), означають, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Продавець зобов`язаний нести всі витрати пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження; нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

В пункті А9 Обов`язки продавця розділу FOB FREE ON BOARD ФРАНКО БОРТ (назва порту відвантаження) правил INCOTERRMS, 2010 зазначено, що продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з перевіркою товару (наприклад, перевіркою якості, розмірів, ваги, кількості), необхідної для поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, пов`язані з упаковкою, необхідної для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти обумовлений контрактом товар без упаковки). Останнє здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, способи перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна бути маркована належним чином. Таким чином, саме продавець товару здійснює пакування товару та несе пов`язані з цим витрати, а вартість пакувальних робіт та ціни упаковки включаються в ціну товару. Як наслідок, вартість упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, не є складовою митної вартості товару та не впливає на числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 25 січня 2019 року у справі справа №815/5398/17.

Щодо посилання контролюючого органу про відсутність в наданих митному органу документах сертифікату якості ЕСЕ судова колегія погоджується з доводами суду, що сертифікат якості відповідно до норм МК України не є тим документом, що підтверджує митну вартість товару.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, судова колегія вважає вірними висновки суду, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню. Отже, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за методом за ціною договору подібних (аналогічних) товарів.

Згідно сталої практики Верховного Суду формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З оскаржуваного рішення вбачається, що в якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості аналогічних товарів обрано МД від 29.06.2022 NUA500020/2022/11197, МД від 29.06.2022 NUA500020/2022/11163.

Відповідачем надано суду для дослідження вищезазначені митні декларації та зазначена у них інформація свідчить про розмитнення товару між тими самими контрагентами, про той самий товар та з тими самими умовами поставки, але більш висока ціна за товар визначена за шостим (резервним) методом, що не свідчить, що така ціна заявлялась декларантом (т.1 а.с.203-205).

Судова колегія зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам Митного кодексу України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не спростовані митним органом, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 05 січня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко