Справа № 440/3140/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/3140/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень в порядку судового контролю та встановлення нового строку подання звіту щодо повного виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", та обмеження пенсійної виплати максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набрало законної сили 30.05.2023, а 21.06.2023 позивачу видані виконавчі листи.

28.06.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, що 03.07.2023 передана судді Кукобі О.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж одного місяця з дати постановлення цієї ухвали суду.

21.08.2023 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23.

Того ж дня суд одержав клопотання ОСОБА_1 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу за невиконання рішення суду.

29.11.2023 до суду першої інстанції з Другого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали судової справи, що 06.12.2023 передані головуючому судді.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 клопотання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

ОСОБА_1 у поданому клопотанні зазначив про проведення судового розгляду без його участі.

Представник ГУПФ України в Полтавській області у судове засідання 11.12.2023 не з`явився.

З огляду на неявку у судове засідання 11.12.2023 заявника та представника боржника, суд розглянув клопотання ОСОБА_1 у порядку письмового провадження.

Розглянувши подане клопотання та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

У цій справі суд відповідно до приписів статті 382 КАС України здійснює судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 в частині здійснення перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою №713, без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром.

Підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду в цій частині є фактичне невиконання пенсійним органом вимог судового акта.

Так, в ухвалі суду від 18.07.2023 у цій справі акцентовано увагу на тому, що зменшення відповідачем розміру щомісячної доплати до пенсії за період з березня по листопад 2022 року та припинення її нарахування й виплати з грудня 2022 року має місце з огляду на невиконання пенсійним органом рішення суду у цій справі в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 пенсію за спірний період без обмеження її максимального розміру.

Залученими до матеріалів справи копіями протоколів про перерахунок пенсії та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 підтверджено, що відповідач 01.06.2023 на виконання вимог судового рішення провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 шляхом нарахування щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" за лютий 2022 року у розмірі 2000,00 грн, з березня по червень 2022 року - у розмірі 1465,13 грн, та з липня по листопад 2022 року - у розмірі 535,13 грн щомісячно. /а.с. 107-108/.

Відомості про нарахування та виплату позивачу щомісячної надбавки у розмірі 2000,00 грн з 01.12.2022 у матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

При цьому, як підтверджено вищезгаданими копіями протоколів та розрахунку, щомісячна надбавка позивачу нарахована в межах максимального розміру пенсії, що відповідає десяти прожитковим мінімумам для осіб, які втратили працездатність.

Наведене свідчить про невиконання пенсійним органом усіх приписів рішення суду від 27.04.2023 у цій справі, адже у судовому рішенні констатовано, що позивач має право на отримання щомісячної надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000,00 грн, а також на отримання пенсійних виплат з 01.02.2022 без обмеження їх максимального розміру.

За обставин цього спору немає підстав стверджувати про правомірність дій пенсійного органу в частині зменшення позивачу щомісячної доплати до пенсії у період з березня по листопад 2022 року та припинення нарахування й виплати цієї доплати з грудня 2022 року, як і обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 максимальним розміром, оскільки у спірних відносинах не відбулось зміни законодавчих умов щодо здійснення відповідних нарахувань.

Відсутність у судовому рішенні вказівки на необхідність здійснення відповідних виплат після 01.02.2022 сама по собі не є підставою для припинення нарахування та виплати позивачу спірної доплати, адже такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства та обов`язковому судовому рішенню, що набрало законної сили.

Наведені в ухвалі від 18.07.2023 висновки відповідачем не враховані, про що свідчить зміст звіту від 21.08.2023 про результати виконання рішення суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 /а.с. 103-105/.

Таким чином, рішення суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 у вищеописаній частині залишається невиконаним.

При цьому суд повторює, що питання виплати ОСОБА_1 нарахованої на виконання рішення суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 заборгованості за період з 01.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 10536,17 грн наразі не є предметом судового контролю.

А тому посилання представника відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для сплати згаданої суми боргу суд відхиляє, як помилкові.

Суд враховує, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Цей принцип був сформульований ще в Стародавньому Римі: "res judicata pro veritate habetur!" "судове рішення має прийматися за істину" (у більш вільному трактуванні формулюється так: "що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Тож остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

У спірних відносинах у період з 01.02.2022 по 01.06.2023 не відбулось жодних змін законодавства, що зумовлювали б виникнення підстав для застосування при обчисленні пенсійної виплати ОСОБА_1 будь-яких обмежень.

Як наслідок, твердження представника відповідача про те, що резолютивна частина рішення суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 не містить вказівки на обчислення пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру за увесь період, за яких проводився перерахунок, є безпідставними.

На цій підставі суд відмовляє у прийнятті звіту ГУПФ України в Полтавській області від 21.08.2023 вих.№1600-0801-7/61496 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23.

Щодо посилань заявника на ненадсилання йому копії звіту з додатками суд зауважує, що звіт з додатками 04.09.2023 доданий до матеріалів судової справи у електронній формі та того ж дня доставлений в особистий кабінет ОСОБА_1 у підсистемі Електронного суду, що підтверджено довідкою /а.с. 120/.

Стосовно вимоги заявника про накладення на начальника ГУПФ України в Полтавській області штрафу за невиконання рішення суду, суд виходить з таких міркувань.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже суд може вжити заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Водночас Верховний Суд у постанові від 08.09.2023 у справі №640/21223/20 звернув увагу на необхідність врахування під час розгляду питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень згідно зі статтею 382 КАС України критеріїв Європейського суду з прав людини, що встановлюють, чи має звинувачення кримінальний характер, широко відомих як "критерії Енгеля" (Engel and оthers v. Netherlands, заява №5100/71).

Так, у справі "Engel and оthers v. Netherlands" Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття "кримінальне обвинувачення" має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією "криміналу" згідно з національним законодавством.

ЄСПЛ встановив свої критерії для визначення поняття "кримінальне обвинувачення", а саме:

1) критерій національного права - чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами відповідної держави. Цей критерій є "не більше ніж відправною точкою", а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність;

2) критерій кола адресатів - якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне;

3) критерій мети та тяжкості наслідків - у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину.

При цьому другий та третій критерій є альтернативними й не обов`язково сукупними.

Суд враховує, що нормою частини другої статті 382 КАС України передбачено накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

Тож відповідна сума штрафу наразі складає від 53680,00 грн до 107360,00 грн.

Враховуючи вид та суворість покарання стосовно фізичної особи, суд зауважує, що передбачена статтею 382 КАС України процедура має розглядатися як кримінальне обвинувачення стосовно керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

Метою застосування такої відповідальності є спонукання уповноваженого суб`єкта до якнайшвидшого повного виконання остаточного судового рішення, а підставою її застосування - невиконання остаточного рішення суду за наявності у відповідної посадової особи визначених законом повноважень та доведення належними доказами невиконання такою особою відповідних повноважень.

При цьому притягнення особи до юридичної відповідальності є можливим виключно у разі доведення вини (у формі умислу або необережності) у вчиненні відповідного діяння.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №704/1547/17, від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі №420/177/20.

Із матеріалів справи, поданого відповідачем звіту від 21.08.2023 суд не виявив обставин, які свідчать про умисне невиконання саме керівником ГУПФ України в Полтавській області рішення суду, недобросовісність у його діях або дій, які б свідчили про ухилення останнього від виконання рішення суду.

У ході розгляду заяви не доведено наявності вини саме керівника Управління у формі умислу на невиконання рішення суду у цій справі, що є обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності за статтею 382 КАС України.

У постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №420/177/20 зауважено, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Отже, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій до керівника ГУПФ України в Полтавській області відповідно до статті 382 КАС України, а відтак і відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у цій частині.

Разом з цим, суд погоджується з доводами заявника, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та від 18.05.2022 у справі №140/279/21.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Тож оцінивши повідомлені учасниками справи фактичні обставини щодо стану виконання рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про необхідність встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 27.04.2023 з огляду на його невиконання в частині здійснення перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою №713, без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром.

Суд зауважує, що на виконання судового рішення у відповідній частині відповідач має провести перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбачену постановою №713, за період з 01.02.2022 по 31.05.2023, без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум.

При цьому суд виходить з того, що право позивача на отримання пенсійних виплат без обмеження їх максимального розміру з 01.06.2023 захищене Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/8065/23.

Визначаючись щодо строку, з настанням якого відповідач має подати суду звіт про виконання судового рішення, суд вважає за можливе зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 упродовж одного місяця з дати постановлення цієї ухвали суду.

При цьому суд виходить з того, що визначення строку для подання звіту про виконання судового рішення у силу частини першої статті 382 КАС України є дискреційним правом суду, а запропонований заявником десятиденний строк, на переконання суду, є недостатнім для вчинення відповідних дій відповідачем.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 248, 256, 370, 372, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень в порядку судового контролю та встановлення нового строку подання звіту щодо повного виконання рішення суду задовольнити частково.

Визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.08.2023 вих.№1600-0801-7/61496 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 таким, що не підтверджує повне виконання рішення суду.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж тридцяти днів з моменту постановлення цієї ухвали суду.

В іншій частині - у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба