Справа № 160/10647/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10647/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023, (суддя суду першої інстанції Кучма К.С.), прийняте в м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження, в адміністративній справі № 160/10647/23 за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

18 травня 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1. визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому у неповному розмірі щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22;

2. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому (з урахуванням виплачених сум) щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22;

3. визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому у неповному розмірі грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі;

4. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому (з урахуванням виплачених сум) грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі, нарахованої на виконання рішення суду у цій справі;

5. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у сумі 71 479,66 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.;

6. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію-різницю у розмірі 4073,29 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у сумі 71 479,66 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р., з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

7. визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому у неповному розмірі грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019 роки - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.;

8. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому (з урахуванням виплачених сум) грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019 роки з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації - різниці у розмірі 4 073,29 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.;

9. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22) у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до методики, наведеної в ст.3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

10. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22) у зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до методики, наведеної в ст.3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до наказу від 20.08.2015 року №713 з 19.08.2015 року був зарахований на навчання до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, включений до особового складу Інституту та зарахований на всі види забезпечення. Позивач вважає що відповідачем протиправно нараховано та виплачено у неповному обсязі щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року у справі №160/4655/22. Також відповідач здійснив виплату йому у неповному розмірі грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, а саме без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №160/4655/22, та щомісячної додаткової грошової винагороди (тобто винагороди, яка нарахована з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, на яку позивач має право згідно із рішенням суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22). Крім того, відповідач не здійснив нарахування та виплату індексації-різниці у розмірі 4073,29 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у сумі 71 479,66 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та не здійснив виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019 роки з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн, яка належить йому відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078. На думку позивача, відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №160/4655/22) у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 24.07.2023 задовольнив адміністративний позов.

Визнав протиправними дії Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у неповному розмірі щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22.

Зобов`язав Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22.

Визнав протиправними дії Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у неповному розмірі грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі.

Зобов`язав Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі, нарахованої на виконання рішення суду у цій справі.

Визнав протиправною бездіяльність Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у сумі 71 479,66 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.

Зобов`язав Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці у розмірі 4 073,29 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у сумі 71 479,66 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р., з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Визнав протиправними дії Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у неповному розмірі грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019 роки - без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.

Зобов`язав Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019 роки з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 4 073,29 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р.

Визнав протиправною бездіяльність Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22) у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до методики, наведеної в статті 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов`язав Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22) у зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до методики, наведеної в статті 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не було допущено протиправних дій чи бездіяльності у відношенні позивача. Відповідач зазначає, що врахування в складі додаткової грошової винагороди індексації не передбачено жодним нормативним актом, відтак суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Також, відповідач наголошує, що грошова допомога для оздоровлення не індексується, адже має характер разової виплати. Крім того, суд неправильно застосував норми матеріального права при задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату індексації різниці за період з 01.03.2018 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з витягом із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 20.08.2015 року №173 ОСОБА_1 з 19.08.2015 року був зарахований у списки студентів Київського національного університету імені Тараса Шевченка, призначений на посаду курсант та зарахований на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 17.08.2019 року №168 позивачу присвоєно військове звання лейтенант та призначено на посаду заступника начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 з 17.08.2019 року.

Позивач не погодився з діями відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, не врахування до складу грошового забезпечення грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, а тому звертався до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22, яке залишено без змін поставною Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення грошового доходу (базового місяця), за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року;

- зобов`язано Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення грошового доходу (базового місяця), за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року;

- визнано протиправними дії Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016 рік, 2017 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася щомісячно відповідно до постанови Уряду Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій від 22.09.2010 року №889;

- зобов`язано Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням попередньо виплачених сум) ОСОБА_1 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016 рік, 2017 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася щомісячно відповідно до постанови Уряду Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій від 22.09.2010 року №889.

Військовим інститутом Київського національного університету імені Тараса Шевченка у листопаді 2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22 нараховано позивачу матеріальну допомогу у розмірі 3 752,40 грн., допомогу на оздоровлення у розмірі 5 464,35 грн., індексацію АТ у розмірі 85 927,87 грн., що підтверджуйтеся розрахунковою відомістю №212.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо нарахування та виплати належних йому сум звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на врахування сум індексації в складі виплат додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення. Також, суд зазначив, що позивач має право на отримання різниці індексації його грошового забезпечення за період з 01.03.2018.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зі змісту частин третьої та четвертої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Згідно із пунктом 1 постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою КМУ від 22.09.2010 р. №889, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - постанова №889), визначено питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 1 постанови №889 щомісячну додаткову грошову винагороду установлено:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно із пунктом 2 постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року відповідно до Постанови №889 затверджено Інструкцію №550 та визнано таким, що втратив чинність, Наказ Міністра оборони України від 15.11.2010 року за №595 Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Пунктом 1 Інструкції №550 встановлено, що вона визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Відповідно до пункту 3 Інструкції №550 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно із пунктом 5 Інструкції №550 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктами 8-10 Інструкції №550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція №260).

Відповідно до пунктів 33.1 - 33.3 Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно із п.1 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року за №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 р. у справі №825/997/17 звернула увагу на те, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Віднесення грошової винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Відповідно до змісту Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою КМУ від 26.11.2014 року №671 (у редакції, чинній на час затвердження Інструкції №550), одним з основних завдань Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, було встановлення порядку грошового забезпечення.

Зазначене повноваження Міністерства оборони України корелює із пунктами 1 Інструкцій №550 та №595.

Водночас Велика Палата Верховного Суду наголосила, що встановлення підзаконним нормативно-правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що застосуванню підлягають норми Закону №2011-ХІІ та постанови №889, а не Інструкції №595 та Інструкції №550.

Нормами Закону №2011-ХІІ також установлено право військовослужбовців на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

З наведених вище мотивів до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Інструкції №260 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Відтак щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду визнала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом України в постановах від 04 листопада 2014 року у справі №21-473а14, від 03 березня 2015 року у справі № 21-32а15 та від 19 травня 2015 року у справі № 21-466а15.

Окрім цього Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17).

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі №522/2738/17 та від 10.11.2021 р. у справі №825/997/17.

Отже, зі змісту постанови №889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

3 урахуванням викладеного, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка виплачувалася відповідно до постанови №889, підлягає включенню до грошового забезпечення з якого нараховуються: одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку зі звільненням зі служби; грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки (УБД тощо); грошова допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу у неповному розмірі щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., без урахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №160/4655/22, є протиправними.

Статтею 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. (далі - Порядок №1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абзаци 2, 4 пункт 4 Порядку №1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Так, абзац 2 пункту 4 Порядку №1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку №1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.

Абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Цей же абзац діяв з 15 березня 2018 року до 1 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 1 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 діяв з 1 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 1 квітня 2021 року діяв у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку №1078 був викладений у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.

У цій редакції пункт 10-2 Порядку №1078 застосовувався з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Оскільки індексація грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода підлягають включенню до грошового забезпечення, з якого нараховуються грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, не нарахування та невиплата в повному розмірі щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2015 р. по 28.03.2018 р. (через неврахування до складу грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, яка нарахована на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. у справі №160/4655/22) та несвоєчасне нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. призвели до порушення права позивача на отримання у повному розмірі виплат, до розрахунку яких включаються щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки.

Щодо фіксованої суми індексації, то слід зазначити, що Закон України Про індексацію грошових доходів населення і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, то Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2021 року у справі №380/5493/21 зазначав, що буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 29.03.2021 року у справі №380/5493/21, з подібними правовідносинами.

Позивач у позові також зазначив, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року становить 389,86 грн., визначений як різниця між розміром грошового забезпечення в березні 2018 року (8 189,06 грн. та розміром грошового забезпечення в лютому 2018 року (7799,2 грн.). Розмір можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 р. становить 4 463,15 грн., який визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.03.2018 р. 1 762 грн. на індекс споживчих цін 253,3%, який обчислений як добуток щомісячних індексів споживчих цін визначених Держстатом з лютого 2008 року по березень 2018 року включно. При розрахунку використано місяць підвищення доходу січень 2008 року. Розмір індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між розміром можливої індексації 4 463,15 грн. (2) і розміром підвищення доходу 389,86 грн. (1) та становить 4 073,29 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 він має право на отримання індексації-різниці з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р. у розмірі 4 073,29 грн. щомісячно.

Відповідно до п.8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення (щомісячні основні та додаткові види) виплачується в поточному місяці за минулий.

З матеріалів справи вбачається, що розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року становив 6 868,08 грн., у березні 2018 року 7 799,20 грн., у квітні 2018 року становив 8 189,06 грн. Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 р. становить 389,86 грн., що визначений як різниця між розміром грошового забезпечення у лютому (7 799,20 грн., виплачена в березні 2018 року) і березні 2018 року (8 189,06 грн. виплачена в квітні 2018 року).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,3%, який обчислений як добуток щомісячних індексів споживчих цін, визначених Держстатом з лютого 2008 року по березень 2018 року.

Відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078 розмір можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року визначається шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.03.2018 р. на індекс споживчих цін, що становить 4463,15 грн.

Згідно із абз.4 п.5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації-різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. - 389,86 грн. = 4 073,29 грн.

За таких обставин, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абзацу 3, 4 п.5 Порядку №1078 має виплачуватися у розмірі 4 073,29 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

Стосовно способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, суд звертає увагу на таке.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 року у справі №420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

У постановах від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

На тлі вказаних постанов Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 р. у справі №400/3826/21 зауважив, що такий спонукаючий спосіб захисту як зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у конкретних, розрахованих ним, сумах, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Стосовно дискреційних повноважень, Верховний Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один із правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (до прикладу, постанови Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17, від 05 квітня 2023 року у справі №320/12971/21).

Сума індексації-різниці з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р., що належить позивачу розраховується за формулою: 4 073,29 грн. (індексація-різниці) х 17 місяців (з 01.03.2018 р. по 17.08.2019 р.) + 4 073,29 грн./31 (кількість днів у серпні 2019) х 17 (кількість днів у квітні 2019 р. на службі у відповідача) = 71 479,66 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо не включення до складу грошової допомоги для оздоровлення за 2018-2019 роки сум індексації, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

За приписами статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За змістом статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ураховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку до розміру грошової допомоги на оздоровлення.

Відповідач в місяці виплати доходів (індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 - 2017 роки, що виплачені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №160/4655/22) не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а тому суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 в адміністративній справі №10/10647/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук