Справа № 560/5955/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5955/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

12 грудня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянця Е. С.,

представника позивача: Афадєєва В.В.,

представника відповідача: Фортельної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нахічевань Республіки Азербайджан, прибув в Україну з метою постійного проживання та 16.09.2020 звернувся до Хмельницького відділу УДМС у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про імміграцію» як особі, яка має право на отримання дозволу на імміграцію поза квотою, оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України понад два роки (дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 27.01.2017 термін дії до 27.01.2027 (орган видачі 6810), свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 06.01.2017).

22.04.2021 громадянину Азербайджанської Республіки надано дозвіл на імміграцію в Україну № НОМЕР_3 на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» та 09.06.2021 документовано посвідкою на постійне проживання серії № НОМЕР_4 (орган видачі 6801) з терміном дії до 08.06.2031.

06.03.2023 листом ДСІОБГ ДМС від 01.03.2023 №8.1/289/8.1.1-23 22.03.2023 до Управління ДМС України в Хмельницькій області надійшло подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.02.2023 №918/55/128/01-2023 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію".

07.03.2023 Управління на підставі всебічного вивчення матеріалів справи, направило до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України копії матеріалів справи та проект висновку про скасування дозволу на імміграцію громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (№6801.4/3059-23).

10.03.2023 Управлінням отримана відповідь (№8.1/1146-23), в якій Департамент у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України підтримав проект висновку про скасування дозволу на імміграцію та рекомендував його до затвердження.

13.03.2023 Управлінням прийнято рішення №0209 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 на підставі п.3,4 ч.1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», та скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_4 на підставі пп.1 п.64 Порядку оформлення, видачі, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321.

Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення від 13.03.2023 №0209 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» та рішення від 13.03.2023 №3591 «Про скасування посвідки на постійне проживання» позивача прийняті в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Згідно із п.п. 1 п. 64, 65, 67 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

При цьому, відповідно до п. 68 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, у випадку, зазначеному в підпункті 1 пункту 64 цього Порядку, повинні зняти з реєстрації місце проживання, здати посвідку та виїхати за межі України в місячний строк з дня отримання рішення про скасування дозволу на імміграцію.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»: в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю, якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Згідно із п.п. «б» п. 4, п. 5, 6 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом МВС №1235 від 17.12.2013 року, рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема, підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності».

Після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні)».

Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Відповідно до п. п. 6, 9, 19 ст. 1, п. 5 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 12, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

Національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Стратегія національної безпеки України - документ, що визначає актуальні загрози національній безпеці України та відповідні цілі, завдання, механізми захисту національних інтересів України та є основою для планування і реалізації державної політики у сфері національної безпеки.

Загрози національній безпеці України та відповідні пріоритети державної політики у сферах національної безпеки і оборони визначаються у Стратегії національної безпеки України, Стратегії воєнної безпеки України, Стратегії кібербезпеки України, інших документах з питань національної безпеки і оборони, які схвалюються Радою національної безпеки і оборони України і затверджуються указами Президента України.

Сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 2, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, перебування яких на території України не дозволяється, регулюється «Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802.

Указом Президента України від 14.09.2020 року №329/2020 введено в Стратегію національної безпеки України, відповідно до п. 19 якої Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем стало подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.02.2023 №918/55/128/01-2023 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтовано тим, що відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_4 , виданою УДМС України в Хмельницькій області, який прибув в Україну, з метою вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності, та направлені на повалення державного ладу України.

Крім того, з метою попередження порушення іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства та дестабілізації криміногенної обстановки в Україні, у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір прибути до східних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з Російської Федерації та кавказького регіону, а також близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій.

Таким чином вказане може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб які тимчасово чи постійно проживають в Україні. Згідно оперативної інформації позиціонує себе т.з. "бродягою" та "кримінальним авторитетом", ніде офіційно не працює, дотримується кримінальних "понять" та "звичаїв", впливає на криміногенну обстановку в регіоні та Україні, володіє широким колом зв`язків серед представників так званої "етнічної злочинної спільноти".

В тому числі 14 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено заборону в`їзду в Україну строком на 3 (три) роки.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

А тому, Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України 06.03.2023 направлено на адресу УДМС в Хмельницькій області подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.02.2023 №918/55/128/01-2023 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду та прийняття відповідного рішення, а також здійснити перевірку фактів, викладених у поданні та за результатами підготувати проект висновку про скасування дозволу на імміграцію та надіслати на погодження до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України.

Отже, подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування дозволу на імміграцію в Україні, посвідки на постійне проживання, підготовлене в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію», та направлене відповідачу у порядку, передбаченому п. 4, 5 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року витребувано в УСР в Хмельницькій області ДСР НП України документи, на підставі яких було прийнято подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.02.2023 №918/55/128/01-2023 та копію вказаного подання.

Так, на виконання вказаної ухвали на адресу суду надійшов лист від Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області 09.11.2023 №6458/55/121/01-2023, в якому зазначено, що 15.02.2023, на підставі отриманої оперативної інформації та відомостей що стали відомі в ході виконання окремого доручення під час оперативного супроводу кримінального провадження №0001296, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вихідний №918/55/128/01-2023 працівниками Управління підготовлено лист (інформацію) до Державної міграційної служби України, про можливі факти підготовки ОСОБА_1 до вчинення протиправних діянь, які в період військового стану негативно впливають на суспільство, громадський порядок та безпеку держави.

Крім того, в ході проведення перевірки та підготовки листа (інформації) до ДМС України про підготовку ОСОБА_1 до протиправної діяльності на території України, встановлено неодноразові факти притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а також те, що останній фігурував у матеріалах кримінальних проваджень, що в свою чергу є порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», так як, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України, визначається статтями 26, 33 Конституції України, відповідно до яких іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки (відповідальність), як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Однак, з огляду на неповну інформацію, надану в листі, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року зобов`язано УСР в Хмельницькій області ДСР НП України виконати вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року до 08 грудня 2023 року або надати докази неможливості виконання вказаної ухвали.

Так, 11 грудня 2023 року на адресу суду від Управління стратегічних розслідувань надійшов лист від 08 грудня 2023 року №6984/55/121/01-2023 в якому зазначено наступну інформацію.

"Документи, в яких наявна інформація, що ОСОБА_1 впливає на криміногенну обстановку в регіоні, володіє широким колом зв`язків серед представників кримінального середовища регіону та причетний до вчинення вимагань та іншої протиправної діяльності, містяться в матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001296 від 01.04.2020, за ч.2 ст. 186 КК України, однак у зв`язку з відсутністю письмового дозволу слідчого, у провадженні якого перебувають вищевказані матеріали, відповідно до ст. 222 КПК України («Недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування»), надати Вам належним чином завірені копії документів з даного кримінального провадження, не представляється можливим.

Також, на виконання Вашої ухвали, направляємо на Вашу адресу належним чином завірені копії документів з кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000331, від 24.01.2020, за ч.1 ст.125 КК України. Обставини, які викладені в даному провадженні, вказують, що ОСОБА_1 , 24.01.2020 близько 14:40 год., перебуваючи в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду, що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 117, під час перерви в судовому засіданні по розгляду питання про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, обраного його родичу, з метою впливу на особу, яка залучалась в судове засідання, в якості перекладача із азербайджанської мови, громадянина Азербайджанської республіки - ОСОБА_3 , погрожував останньому фізичною розправою та наніс тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тулуба. У зв`язку з тим, що згідно ч.1 ст.477 КПК України, умисне легке тілесне ушкодження (ст.125 КК України) відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та подальшою відмовою потерпілого ОСОБА_3 від обвинувачення згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України, по даному факту було прийнято рішення про закриття провадження з нереабілітуючих підстав, що дозволило ОСОБА_1 уникнути кримінальної відповідальності.

Також, з метою підтвердження інформації викладеної в поданні, про те, що ОСОБА_1 на території України офіційно ніколи не працював, направляємо на Вашу адресу відповідь Хмельницького обласного центру зайнятості N622-03/256 віл 26.01.2023, про те, що офіційний дозвіл на застосування праці громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 на території України, не видавався, а також, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про те, що станом на 24.01.2023 ОСОБА_1 не значився фізичною особою-підприємцем або кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи."

Колегія суддів, дослідивши надані документи погоджується з доводами представника відповідача про те, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Враховуючи те, що підставою подання є інформація Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, судова колегія вважає, що у відповідача були достатні підстави для прийняття рішення від 13.03.2023 №0209 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» та рішення від 13.03.2023 №3591 «Про скасування посвідки на постійне проживання» позивача.

Крім того, оскільки необхідність заборони в`їзду позивача визначена компетентним органом, тому у відповідача були відсутні обґрунтовані сумніви у його недостовірності, та підстави для проведення перевірки відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до норм «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, опитування особи перед прийняттям рішення органом міграційної служби та витребування додаткових документів це є правом відповідача, а не його обов`язком, сумніви відповідача в достовірності подання були відсутні, а тому він не вчиняв таких дій.

Позивачем фактично не зазначено в чому протиправність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень, а їх протиправність зводиться за твердженнями позивача до необґрунтованості подання та відсутності доказів на підтвердження інформації, викладеної в ньому.

Разом з цим, позивач не оскаржує дії Національної поліції, не зазначає про оскарження подання, наявність відповідних звернень до органів МВС щодо безпідставності викладення в поданні інформації стосовно позивача.

Доводи позивача, що міграційним органом не враховано обставин його сімейного стану, наявності в нього дружини, дітей, та утримання батька, що порушує його права на повагу до приватного і сімейного життя, визначеного статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, суд вважає помилковими з наступних підстав.

Бажання іноземця чи особи без громадянства зберегти свої сімейні права та дотримуватися прав та законних інтересів дитини покладає саме на цю особу передбачені діючим законодавством обов`язки, вказані права не можуть бути реалізовані шляхом незастосування державними органами до цієї особи наслідків незаконного перебування в Україні всупереч діючого законодавства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 343/2242/16, від 10.10.2019 р. у справі № 2340/2910/18, від 12.08.2020 р. у справі № 755/14023/17, від 13.10.2021 р. у справі № 263/14519/20, від 13.04.2021 р. у справі № 211/1113/18(2-а/211/91/18), від 26.01.2022 р. у справі № 200/9761/20-а).

Крім того, саме по собі проживання особи на території України протягом тривалого часу та факт наявності дружини та дітей, не означає автоматично, що особа абсолютно захищена від примусового повернення до країни походження міркуваннями збереження її приватного життя, внаслідок зобов`язань держави, відповідно до статті 8 Конвенції.

Також, суд зазначає, що оскільки на території України з 24.02.2022 триває військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, тому здійснення міграційним органом посиленого контролю у сфері дотримання іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства України є необхідним, виправданим, таким, у якому існує нагальна потреба та, що відповідає легітимній меті його здіснення - ефективного реагування держави на загрози її безпеці.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 29.05.2023 у справі № 522/5683/22.

Крім того, щодо посилання позивача на те, що в рішенні про скасування дозволу на імміграцію вказаний номер паспорту іншої особи, суд зазначає, що оскільки до заяви про надання дозволу на імміграцію позивач надав паспорт громадянина Азербайджану № НОМЕР_5 , тому рішення про надання дозволу на імміграцію та рішення про його скасування містило інформацію про паспортний документ, на підставі якого його було видано. До заяви про оформлення посвідки на постійне проживання позивачем вже було надано паспорт № НОМЕР_6 , а тому в рішенні про скасування посвідки містяться реквізити цього документа. Отже, твердження позивача про те, що це паспорт іншої особи є помилковим.

Стосовно долучених представником позивача документів, які підтверджують волонтерську діяльність ОСОБА_1 , то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки згідно відповіді Благодійної організації "Комітет боротьби з корупцією в державних та правоохоронних органах влади України"від 27.11.2023 №001-2711/2023 ОСОБА_1 участі у благодійній діяльності не приймав, але один раз звертався для отримання посвідчення. Посвідчення йому було видно помилково.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги подяку, видану Хмельницьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_4 та колективу Vip Car Servise, оскільки вона згідно листа Хмельницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.12.2023 р. №7254, скасована.

До того ж, під час судового засідання представник позивача не зміг пояснити суду, як ОСОБА_5 , не працюючи, утримує дружину, троїх дітей та батька, при цьому здійснюючи волонтерську діяльність щодо ремонту машин. Тобто, джерела існування позивача є досить сумнівними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення від 13.03.2023 №0209 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» та рішення від 13.03.2023 №3591 «Про скасування посвідки на постійне проживання» позивача прийняті в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 грудня 2023 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.