Справа № 826/17794/14
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Мельничука В.П.,

Собківа Я.М.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року за апеляційною скаргою Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя, Міністерства юстиції України, в якому просив:

- скасувати наказ виконувача обов`язків прокурора Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2014 року №51-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу інформатизації прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу інформатизації прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя;

- стягнути з прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 жовтня 2014 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості стосовно ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 року, позов ОСОБА_1 до Прокуратури Автономної Республіки Крим, Міністерства юстиції України про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. прокурора Автономної Республіки Крим №51к від 22 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади начальника відділу інформатизації прокуратури Автономної Республіки Крим, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу інформатизації прокуратури Автономної Республіки Крим з 23 жовтня 2014 року; стягнуто з прокуратури Автономної Республіки Крим на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2014 року по 13 вересня 2019 року у розмірі 856491, 36 грн; зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості стосовно ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 23.10.2020 змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 826/17794/14, виклавши мотивувальну частину в іншій редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 826/17794/14 залишено без змін.

У подальшому, додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цій адміністративній справі та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2014 року по 13 вересня 2019 року з урахуванням коефіцієнту коригування у розмірі 836049,02 грн.

Проте, постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року касаційну скаргу Прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя задоволено. Скасовано додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

З огляду на вказане рішення Верховного Суду, відповідач звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій просив здійснити поворот виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що рішення суду ним виконано в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням коєфіцієнту безпідставно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя про поворот виконання рішення суду у цій адміністративній справі.

В апеляційній скарзі Прокуратура Автономної республіки Крим та міста Севастополя, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, та прийняти нове рішення, яким заяву про поворот судового рішення - задовольнити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя - задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою заяву Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя про поворот виконання рішення у справі №826/17794/14 - задоволено.

Здійснено поворот додаткового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, які скасовані постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 826/17794/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя грошові кошти у розмірі 836049,02 грн (вісімсот тридцять шість тисяч сорок дев`ять гривень 02 копійки).

19 квітня 2023 року позивач за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Зазначена заява обгрунтована тим, що у відповідності до листа прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя від 21 березня 2023 року та листа Управління державної казначейської служби України в Печерському районі міста Києва від 23.03.2023 вбачається, що загальна сума відрахувань 836 049,02 грн, яка підлягала стягненню з прокуратури на користь позивача складалась з наступних перерахувань: на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 673 019,46 грн, на рахунки державного бюджету: військовий збір 12 540,74 грн; податок на доходи фізичних осіб 150 488,82 грн.

На думку заявника, зазначену інформацію було отримано лише 24.03.2023, втім оскільки така обставина існувала ще під час розгляду справи по суті, та не була доведена ні сторонам, ні суду, вказане свідчить про наявність підстав для перегляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами.

У відзиві на вказану заяву відповідачем зазначено про те, що до заяви про поворот виконання судового рішення надавались лист Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва від 01.10.2021 та платіжні доручення, що підтверджують перерахування грошових коштів позивачу.

Відтак, надані позивачем листи не містять нової інформації, яка б не досліжувалась в суді апеляційної інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення такої заяви.

У відповіді на відзив позивачем вказано про те, що відповідач вводить суд в оману та використовуючи недостовірні дані хоче стягнути з позивача заробітну плату, що прямо суперечить вимогам статті 381 КАС України.

Перевіривши вказану заяву, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У силу вимог частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою вказаної статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу викладеного вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 361 КАС України).

У свою чергу, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному та/або касаційному порядку.

З урахуванням наведеного перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/400/20 та у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі №804/2223/17.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи заяву за новивиявленими обставинами, заявник вказує про те, що після постановлення вказаного рішення йому стало відомо про обставини нарахування йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 836 049,02 грн, з якого ОСОБА_1 було виплачено лише 673 019,46 грн, та з вказаної суми сплачено військовий збір 12 540,74 грн та податок на доходи фізичних осіб 150 488,82 грн, що впливає на вирішення питання визначення розміру стягнення з нього на користь відповідача.

Заявником повідомлено, що про існування вказаного факту він достовірно дізнався із листа прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя від 21 березня 2023 року та листа Управління державної казначейської служби України в Печерському районі міста Києва від 23.03.2023.

Перевіряючи чи є наведені заявником факти та докази такими, що мають істотне значення для вирішення даного спору, колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 239 КЗпП України передбачено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Вказане також кореспондується зі статтею 381 КАС України згідно якої поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

На підставі системного аналізу приписів наведених вище нормативно-правових актів можна дійти висновку, що не допускається поворот виконання судових рішень (за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах) за вимогами про: 1) відшкодування шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів (соціальної допомоги тощо) з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів; 3) присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання (наприклад, грошового утримання судді у відставці) у відносинах публічної служби.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді даної справи та прийнятття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року суд апеляційної інстанції встановив розмір виплаченого на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2014 року по 13 вересня 2019 року з урахуванням коефіцієнту коригування у сумі 836 049,02 грн.

Отже, позивач, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, фактично просить встановити повторно розмір отриманого ним середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який був виплачений відповідачем та підлягає поверненню, що відповідно до статті 361 КАС України не є нововиявленою обставиною.

Слід відмітити, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Аналогічні положення викладено у частині першій статті 45 КАС України, за змістом якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Наведеними правовими нормами КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, особа, зацікавлена у перегляді остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для своєчасної реалізації такого права, використовувати у повному обсязі усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому, слід застосовувати принцип res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України", від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

У той же час, процедура ж скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Відтак, посилання скаржника на лист прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя від 21 березня 2023 року та лист Управління державної казначейської служби України в Печерському районі міста Києва від 23.03.2023 не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може надавати оцінку (переоцінку) застосованим нормам як матеріального так і процесуального права у спірних відносинах, не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До того ж, апелянтом не вказано обставин, за наявності яких останній був позбавлений можливості надати відповідні докази до суду під час вирішення справи №826/17794/14 до моменту постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови 06.12.2022.

При цьому, останній у разі незгоди з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року не був позбавлений можливості звернутись з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

У силу вимог частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: приймає постанову - якщо переглядалася постанова.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини не можуть бути визнані нововиявленими, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 рок відмовити.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.П. Мельничук

Я.М. Собків