Справа № 520/6954/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. Справа № 520/6954/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.11.22 по справі № 520/6954/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації України , Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області треті особи: Міністерство фінансів України , Служба судової охорони

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Голови Державної судової адміністрації України щодо збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168;

- зобов`язати Голову Державної судової адміністрації України забезпечити збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо не винесення наказу про виплату додаткової винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, зокрема ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168;

- зобов`язати начальника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області видати наказ про виплату ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

- встановити Голові Державної судової адміністрації України та начальнику Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області строк щодо надання суду звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність Голови Державної судової адміністрації України щодо збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 та бездіяльність начальника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо не винесення наказу про виплату додаткової винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, зокрема позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 позов ОСОБА_1 , до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, треті особи: Міністерство фінансів України, Служба судової охорони, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо не винесення наказу про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони в Харківській області повторно розглянути питання щодо винесення наказу про призначення та виплату ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, починаючи з 24 лютого 2022 року до дати прийняття рішення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано конкретні причини, умови та обставини, через які Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області не виконало своє зобов`язання.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/16224/19, в постанові від 22 січня 2021 року Верховний Суд зауважив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти, як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Зазначене свідчить про те, що суд першої інстанції неправильно дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо невинесення наказу про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Позивач, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що посилання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на постанову Верховного Суду від 22 січня 2021 року прийняту у справі № 640/16224/19 є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи №520/6954/22, оскільки начальником Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області досі не видано наказ про виплату ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

Відповідач, Державна судова адміністрація України, подав відзив, в якому зазначив, що відповідно до статті 148 Закону ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, ДСА України та її територіальних управлінь.

Служба судової охорони як розпорядник бюджетних коштів, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету, безпосередньо нараховує та виплачує грошове забезпечення співробітникам ССО у встановленому законодавством порядку.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету від 19.04.2022 №301-р, від 29.04.2022 №341-р та від 03.06.2022 №442-р зобов`язано Міністерство фінансів здійснити видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету для виплат відповідно до постанови № 168 додаткової винагороди, а саме: Головному управлінню розвідки Міністерства оборони, апарату Міністерства внутрішніх справ, адміністрації Державної прикордонної служби, Національній гвардії, Державній службі з надзвичайних ситуацій та Національній поліції.

Разом з тим, на виконання вимог абзацу другого пункту 1 Постанови №168 та враховуючи вимогу Міністерства Фінансів України, ДСА України звернулася з листом до ССО щодо надання наказів, які б підтверджували кількісний склад співробітників ССО для можливості виплати додаткової винагороди.

Однак, як вбачається зі змісту відповіді ССО (копія листа від 10.06.2022 №30/30.07-494 додається) остання підмінює поняття наказу про кількісний склад співробітників ССО, які мають право на отримання додаткової винагороди та наказу про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди. Зокрема, зазначає про неможливість видачі наказів про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань у кошторисі ССО.

У зв`язку з чим, ССО відмовилась видавати зазначені накази з підстав відсутності затвердженого кошторису за фондом оплати праці відповідних бюджетних асигнувань.

Отже, виходячи з вищезазначеного, ДСА України, жодними своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю не здійснювала заходів, спрямованих на порушення прав та законних інтересів позивача, так як вжила всіх можливих заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань ССО для виплати винагороди співробітникам ССО встановленою Постановою № 168.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа, Міністерство фінансів України, подала відзив, в якому зазначила, що Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, однак положення застосовується з 24 лютого 2022 року згідно з пунктом 2 даної Постанови.

Таким чином, виплата можлива лише за наявності наказів командирів (начальників) та одночасно з цим розробленого порядку і умов виплати додаткової винагороди, які визначено керівниками відповідних міністерств та державних органів.

У зв`язку з цим надане право співробітників Служби судової охорони на виплату додаткової винагороди, породжує обов`язок вчинення відповідних дій: видача наказів командирами (начальниками) та розроблення порядку і умов виплати додаткової винагороди.

Головним розпорядником бюджетних коштів за бюджетною програмою за КПКВК 0501020 "Здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" є ДСА, то можна стверджувати, що Постанова №168 передбачає обов`язок вчинення дій саме роботодавцем позивача - Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області та Державною судовою адміністрацією України.

При цьому, Мінфін не є ані роботодавцем позивача, ані головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 0501020 "Здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя", у зв`язку з чим, між діями Мінфіну та невиплатою позивачу додаткової винагороди відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

Враховуючи норми Бюджетного кодексу України, зокрема статей 2, 7, 22, 23, 35, 51 Міністерство фінансів України, як учасник бюджетного процесу не є розпорядником бюджетних коштів за програмою за КПКВК 0501020, та не несе відповідальності за її нарахування.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач, згідно з наказом керівника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 20.07.2020 № 238 о/с, зарахований до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області.

На час розгляду справи проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Харківській області на посаді контролера II категорії.

Так, відповідно до Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64 та "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року №69, згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони які несуть службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Позивач зазначив, що додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022 року, на момент звернення до суду не отримував.

Позивач через свого представника звернувся з адвокатським запитом до відповідача - Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області.

Відповідач листом повідомив, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби на 2022 рік та, відповідно, кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Харківській області видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди співробітникам Служби за період з 24 лютого 2022 року по теперішній час не проводилась. З огляду на вищевикладене та з метою недопущення порушень бюджетного законодавства накази територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області про виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою, не видавалися. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

Міністерство фінансів України листом повідомило представника позивача, що під час розгляду питання збільшення на 2022 рік видатків за бюджетною програмою за КПКВК 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" для реалізації вимог постанови № 168 Мінфін неодноразово інформував ДСА та Службу судової охорони, що в умовах воєнного стану та зменшення надходжень до бюджету у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України для забезпечення виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони насамперед мають бути, використати всі внутрішні резерви.

Також листом Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на адвокатський запит представника позивача було повідомлено, що відповідно до частини 7 статті 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Служба судової охорони є розпорядником бюджетних коштів нижчого (другого) рівня. За підпунктами 20 та 44 пункту 19 Положення про Службу судової охорони, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1051/0/15-19 із змінами, Голова Служби судової охорони, приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Служба судової охорони. Забезпечує ефективне і цільове використання коштів Державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи норми Бюджетного кодексу України, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області може звертатися з проектом (пропозицією) про внесення змін до кошторису видатків на 2022 рік до розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня - Служби судової охорони.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що Державна судова адміністрація України листом на адвокатський запит представника позивача повідомила, що відповідно до пункту 3 постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови. Станом на момент звернення видатки на зазначені цілі ДСА України не збільшені.

Фінансування Служби судової охорони (далі - ССО) здійснюється виключно в межах затверджених кошторисних призначень на 2022 рік. Передбачені в кошторисі ССО асигнування на виплату заробітної плати та грошового забезпечення співробітникам ССО відкриті в повному обсязі за період січень - серпень 2022 року відповідно до затвердженого помісячного розпису асигнувань. Додаткові асигнування для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони відповідно до постанови у ДСА України відсутні.

З огляду на зазначене питання виплати співробітникам ССО додаткової винагороди відповідно до постанови можливо вирішити шляхом виділення додаткових коштів з державного бюджету.

У затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та запровадженням на території України воєнного стану значно зменшилися надходження до спеціального фонду державного бюджету, а саме станом на 01.08.2022 вже недоотримано 593,6 млн грн судового збору, або 48 відсотків від запланованих обсягів надходжень на 2022 рік.

Також у вказаному листі зазначено, що з огляду на викладене, ДСА України зазначає, що фінансова ситуація щодо виплати співробітникам ССО додаткової винагороди відповідно до постанови на сьогодні не змінилася і вирішити її можливо лише шляхом виділення додаткових коштів з державного бюджету.

Не погодившись з бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо не винесення наказу про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони в Харківській області повторно розглянути питання щодо винесення наказу про призначення та виплату ОСОБА_1 , сержанту Служби судової охорони, контролеру II категорії додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, починаючи з 24 лютого 2022 року до дати прийняття рішення, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.

Повноваження Служби судової охорони визначені статтею 162 вказаного Закону, і до цих повноважень належать:

1) забезпечення пропуску осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів;

2) забезпечення підтримання та реагування на порушення громадського порядку при розгляді справ судом, вжиття заходів до припинення проявів неповаги до суду;

3) здійснення заходів з охорони, забезпечення недоторканності та цілісності приміщень судів, органів і установ системи правосуддя, недоторканності та цілісності розташованого у таких приміщеннях майна, запобігання, недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього;

4) здійснення заходів із запобігання загрозам особистій безпеці суддів, членів їх сімей, працівників суду, а також у суді - учасників судового процесу, виявлення та нейтралізації таких загроз; вжиття у разі надходження від судді відповідної заяви необхідних заходів для забезпечення безпеки судді, членів його сім`ї;

5) реагування в межах наданих законом повноважень на протиправні дії, пов`язані із посяганням на суддів, членів їх сімей, працівників суду, учасників судового процесу.

Згідно зі статтею 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 289 від 03.04.2019, затверджено схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26.08.2020, грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з пунктом 4 Порядку, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги (пункти 5-7 Порядку).

Пунктами 9-10 Порядку передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те що Служба судової охорони є органом системи правосуддя і її завданням є забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Співробітники служби Судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 до згаданої постанови №168 від 28.02.2022 внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка"".

При цьому, пунктом 2 постанови КМУ №350 від 22.03.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у співробітників Служби судової охорони, які проходять службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно. А у тих співробітників, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Втім, постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці першому пункту 1 слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)".

Пунктом 2 постанови КМУ № 754 від 01.07.2022, установлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.

Як зазначив суд першої інстанції, з 01.06.2022 право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. залишилось лише у тих співробітників Служби судової охорони, які несуть службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). При цьому, право співробітників Служби судової охорони які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, залишилось незмінним.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та зазначає, що в Постанові Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 мова йде виключно про зміну умов та порядку виплати грошової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що правове регулювання виплати грошової винагороди співробітників Служби судової охорони дещо зазнало змін у зв`язку з прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №793 від 08.07.2022, водночас зміни, що набули чинності з 01.06.2022, спірних правовідносин за участю позивача не стосуються.

Отже, у первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.

Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07.07.2022 №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

Проте в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що зміст внесених постановою КМУ №793 змін до постанови КМУ №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість "30000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн на місяць, передбаченому Постановою №168 у первинній редакції, та вважає, що позивач має право на нарахування та виплату спірної грошової винагороди починаючи з 24.02.2022.

Отже, висновок суду першої інстанції, що з 01.06.2022 право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. залишилось лише у тих співробітників Служби судової охорони, які несуть службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) є помилковим та грунтується на неправильному тлумаченні приписів Постанови №168, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022.

Враховуючи наведене, у період з 24.02.2022 по теперішній час позивач мав право на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000,00 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

У зв`язку з цим, на виконання абзацу другого пункту 1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022, начальник ТУ ССО у Харківській області зобов`язаний прийняти наказ про виплату згаданої додаткової винагороди у період з 24.02.2022 року.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на відсутність у затвердженому на 2022 рік кошторисі відповідних бюджетних призначень, як підставу для не винесення наказу, оскільки пунктом 3 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, Міністерство фінансів зобов`язано опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.09.2023 року у справі №260/3564/22, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вичерпних висновків, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо не винесення наказу про виплату додаткової винагороди позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони в Харківській області повторно розглянути питання щодо прийняття наказу про призначення та виплату позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що покладені в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшовши правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, однак невірно розтлумачив абзац 1 пункту 1 Постанови №168 в редакції змін внесених Постановою №754, колегія суддів дійшла висновку про зміну судового рішення з мотивів його прийняття.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області - залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 по справі № 520/6954/22 з підстав і мотивів його прийняття.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова