Справа № 621/2242/23
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

за участю секретаря судового засідання - Пєтряєвої А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті,

представник відповідача - Сороколіт І. В.,

третя особа - заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антон Вадимович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антон Вадимович,

у с т а н о в и в:

22.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, а 19.07.2023 з уточненим адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серія AA № 00008437 від 11.05.2023, та відшкодування судових витрат.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 11.05.2023 заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренком А. В. була винесена постанова про адміністративне правопорушення Серія АА № 00008437. Згідно постанови, 13.04.2023 за адресою М-03 км 348-870, Полтавська область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 27,68 % (4,982 тон) при максимальній фактичній масі 18 тон, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вважав винесену постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , вантажний автомобіль MAN L 2000 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить йому на праві власності. Повна маса цього транспортного засобу, що зазначена у свідоцтві складає 8 990 кг, а маса без навантаження складає 4 390 кг.

За результатом автоматичної фіксації транспортного засобу, в момент вчинення адміністративного правопорушення, що зазначене в постанові, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, а саме, загальна маса складає 22 982,4 кг. Фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, загальною масою 25 536 кг.

Проте, співставлення технічних характеристик транспортного засобу, зазначених у свідоцтві, з результатом автоматичної фіксації, зазначеному в постанові, свідчить про фізичну неможливість перевезення такого вантажу, з відповідною вагою. Навіть його повна маса менша у декілька разів, за масу визначену у постанові. Отже, на його думку технічний прилад працював некоректно, що також підтверджується подорожнім листом, де зазначена маса вантажу, який перевозився - 4,2 т. Також, зазначив, що причиною некоректної роботи приладу могла бути фіксація двох вантажних автомобілів, які знаходились на одній лінії.

З цих підстав, був змушений звернутись до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2023 первісний адміністративний позов залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернуто позивачеві.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2023 - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрито провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренка А. В., та призначено судовий розгляд на 14.12.2023.

11.12.2023 від представника відповідача Сороколіт І. В. через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, 12.12.2023 від представника відповідача Сороколіт І. В. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона виклала заперечення проти позову, просила у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві представник відповідача стверджувала про правомірність винесення постанови, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Також додала, що Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото - і відеофіксації процесу перевірки, в автоматичному режимі. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення враховуються відомості, надані з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Так, постановою серії АА № 00008437 від 11.05.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 2 шт., спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4290 мм; навантаження на вісь 1 - 11 233 кг; 2 - 14 303 кг; загальна маса - 25 536 кг. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00008437 від 11.05.2023 перевищення загальної маси транспортного засобу на 27.68 % (4.982 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Також, зазначила, що прилад автоматичний для зважування дорожній транспортних засобів у русі WIM 53, Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, 053*001, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним - сертифікат відповідності UA.TR.001 62-21, сертифікат перевірки типу UA.TR.001 35 491-21 (а. с. 92-130).

13.12.2023 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених в позовній заяві (а. с. 131, 132).

Представник відповідача Сороколіт І. В. під час судового засідання наполягала на правомірності винесеної постанови, а також справності вимірювального пристрою. Просила у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа - заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко А. В. заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем ОСОБА_2 у позовній заяві, вислухавши представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 2 частини 1 статті 229 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00008437 від 11.05.2023, складеної заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренком Антоном Вадимовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 13.04.2023 о 13:10 годині на км 348+870 автодороги М-03 у Полтавській області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN L 2000 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 27.68% (4.982 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Також, в постанові зазначені результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: - виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу - загальна маса - 22982,4 кг; фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 2 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4290 мм; навантаження на вісь 1 - 11233 кг; 2 - 14 303 кг; загальна маса - 25 536 кг, за що накладено адміністративний штраф в розмірі 34 000 грн 00 коп. (а. с. 26, 116, 117).

Даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 підтверджується, що транспортний засіб MAN L 2000 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить позивачу ОСОБА_1 , є спеціалізованим вантажним фургоном, має масу без навантаження 4 390 кг, повну масу 8 990 кг (а. с. 6).

Тобто, за технічними характеристиками, маса вантажу не має перевищувати 4 600 кг.

Згідно подорожнього листа № 5651539 від 13.04.2023, транспортний засіб MAN L 2000 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , здійснював перевезення запчастин з м. Харкова до м. Полтава, масою 4,2 тони (а. с. 7).

Відповідно до частини 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси за типом транспортного засобу - двовісний автомобіль, на дорогах державного значення до 18 тонн, а на дорогах місцевого значення до 14 тон.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ставиться у вину ОСОБА_1 за те, що він перевищив встановлену законодавством габаритно-вагову норму під час руху великогабаритним і великоваговим транспортним засобом автомобільною дорогою М-03, яка має міжнародне значення.

Проте, зі змісту позовної заяви та наданих доказів вбачається, що 13.04.2023 позивач під час руху дорогою М-03 міжнародного значення керував транспортним засобом, який має масу без навантаження 4 390 кг, і перевозив запчастини вагою 4,2 тони, що свідчить про повне навантаження на дорогу 8,59 тон, тобто в межах повної маси транспортного засобу MAN L 2000 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до 8,990 тон, і не відповідає даним зафіксованим в постанові серія АА № 00008437 про його повну масу - 22 982 кг.

За умови маси транспортного засобу без навантаження - 4 390 кг, згідно оскарженої постанови маса вантажу мала складати 18 592 кг, що є більше ніж чотирикратним перевищенням максимальної маси вантажу, допустимої за технічними характеритстиками.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

У цій справі відповідачем не доведено, що керований позивачем транспортний засіб перевозив вантаж, маса якого більше ніж у чотири рази перевищувала максимально можливу масу вантажу, передбачену технічними характеристиками.

Також, представник відповідача під час судового розгляду не повідомила кількість та місце розташування вагових постів на автошляху між містами Харковом та Полтавою по маршруту слідування транспортного засобу під керуванням позивача, проте зазначила, що пост, на якому зафіксоване порушення не єдиний.

При цьому, відомостей про фіксування перевищення ваги керованого позивачем транспортного засобу з інших постів вагового контролю не надано, що свідчить про відсутність такого перевищення.

Також, відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про можливість похибки через одночасний проїзд пункту вагового контролю ще одним автомобілем. При цьому факт такого проїзду підтверджується результатами фотофіксації, доданими до відзиву представником відповідача.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Позивач у позовній заяві повідомив достатньо відомостей на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а відповідачем доводи позивача не спростовані.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2023 не ґрунтується на фактичних даних, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необґрунтованою та незаконною.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскільки відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду адміністративного позову належить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) викладено висновок, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 20.06.2023 в АТ "Таскомбанк" про сплату судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп., проте 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році складає 536 грн 80 коп.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку що дії відповідача є неправомірними, то на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, а решту - 536 грн 80 коп. повернути як надмірно сплачені.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 139, 205, 229, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00008437 від 11.05.2023, складену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренком Антоном Вадимовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн 00 коп., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України в Харківській області (вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією від 20.06.2023 в АТ "Таскомбанк".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39816845.

Третя особа - заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антон Вадимович, місце знаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150.

Головуючий: В. В. Овдієнко