Справа № 240/17540/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати бездіяльність відповідача щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника неправомірною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та нарахувати пенсію по втраті годувальника з 03.03.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії в разі втраті годувальника, проте останнім відмовлено їй у призначенні такої пенсії. Позивач не погоджується із такою відмовою, вважаючи її протиправною та такою, що порушує її права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Через відділ документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 08.08.2023 подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що до заяви про призначення пенсії не додано весь пакет документів для призначення пенсії у разі втрати годувальника, зокрема, відсутнє рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, відповідно підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-43В від 07.07.2023 та №01-62В від 05.10.2023 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в періоди з 24.07.2023 по 11.08.2023 та з 16.10.2023 по 27.10.2023.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.03.2023 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 23.03.2023 повідомлено про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, оскільки для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні загиблого (померлого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. Водночас, ОСОБА_1 не підтверджено факт перебування її на утриманні на день смерті померлого годувальника, тому підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно зі ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV).
Згідно з ч.1 ст.29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.30 Закону №2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Відповідно до ч.3 ст.30 Закону №2262-XII непрацездатними членами сім`ї вважаються, серед інших, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особами з інвалідністю (пункт б).
Також, ст.31 Закону №2262-XII передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII та Закону №1058-IV призначається одна пенсія за її вибором.
Як зазначалось, право на отримання пенсії в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема один з подружжя.
Відповідно до п.2.3 розд.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи, в тому числі, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (п.2.8 розд.2).
Відповідно до п.2.11 розд.2 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 19 липня 1980 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 .
Як зазначено позивачем у позовній заяві, за адресою реєстрації її померлого чоловіка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) був будинок його матері, після смерті якої в 2004 році він прийняв спадщину, але з часом будинок згорів, однак чоловік так і залишився зареєстрованим в тому будинку. В свою чергу, як наголошує позивач, проживали вони разом з померлим чоловіком в квартирі АДРЕСА_2 , де вели спільне господарство.
На підтвердження даних пояснень позивачем додано до позовної заяви акт депутата Звягельської міської ради від 12.04.2023 про факт спільного проживання, покази свідків від 11.04.2023 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Разом з тим, вказаний акт від 12.04.2023 та покази свідків від 11.04.2023 суд не приймає до уваги, оскільки перелічені докази не існували на момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника від 03.03.2023, та не були предметом дослідження пенсійним органом.
Інших документів про перебування позивача на утриманні померлого годувальника до заяви від 03.03.2023 не було додано.
У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 29.01.2020р. у справі №814/1460/16 адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).
Таким чином, звертаючись за призначенням пенсії у разі втрати годувальника на підставі ст.30 Закону №2262-ХІІ, позивач не надала документи, які підтверджують перебування її на утриманні померлого годувальника, у зв`язку з чим висновок пенсійного органу про відсутність підстав для призначення відповідного виду пенсії, викладений у листі від 23.03.2023, суд визнає правомірним.
Суд роз`яснює, що позивач не позбавлена права звернутись повторно до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника з відповідним пакетом документів.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, зважаючи на вищевикладене, а саме: надання позивачем до пенсійного органу неповного пакету документів, які вимагаються законодавством, при переведенні на пенсію або призначення пенсії по втраті годувальника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.
Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог, питання про відшкодування судових витрат у даній адміністративній справі не вирішується у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 11 грудня 2023 року.

Суддя Л.А.Шуляк