Справа № 120/18517/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 грудня 2023 р. Справа № 120/18517/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук А.В., письмово заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Так, в заяві від 11.23.2023 заявник просить забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії індивідуального акту Якушинецької сільської ради, яким являється лист від 07.12.2023 № 02-12/1986, в частині, яка стосується твердження про систематичну несплату ОСОБА_1 орендної плати та про наявність у нього заборгованості по орендній платі по одинадцяти земельним ділянкам на загальну суму 402242,70 грн перед Якушинецькою сільською радою;

- заборони Якушинецькій сільській раді надавати державним органам інформацію, яка не була створена Якушинецькою сільською радою під час здійснення нею управлінських функцій у сфері земельних відносин пов`язаних з орендою землі ОСОБА_1 та його фермерським господарством.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що у провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 128/789/17 за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницька районна державна адміністрація, про розірвання договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок.

Ухвалою від 28.11.2023 у зазначеній справі Господарський суд Вінницької області витребував у Якушинецької сільської ради, як правонаступника Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, відомості щодо сплати орендної плати, розміру заборгованості з орендної плати, яка рахується за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) та/або Фермерським господарством "Родина Щетиніних - шлях до комунізму" (відокремлена садиба за межами населеного пункту, с. Майдан, Вінницький район, Вінницька область, 23224, код - 35777944) за кожним окремим договором оренди та земельною ділянкою за період з 27.04.2012 по даний час, а саме: Договорами оренди від 02.12.2011, б/н, укладеними Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 про оренду відповідних земельних ділянок.

Якушинецька сільська рада 07.12.2023 на виконання ухвали суду направила лист № 02-12/1986, в якому вказала про відсутність надходження коштів у запитуваному періоді з орендної плати за спірні земельні ділянки по договорам оренди на рахунки Якушинецької сільської ради. Крім того, в цьому листі йдеться про наявну заборгованість заявника з орендної плати за земельні ділянки на загальну суму 402242,70 грн.

Так, на переконання ОСОБА_1 лист Якушинецької сільської ради від 07.12.2023 № 02-12/1986 є індивідуальним актом, стосується прав та інтересів заявника, а інформація, яка у ньому викладена (щодо наявної заборгованості з орендної плати за землю) є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки не містить посилання на первинні та документальні джерела.

Поряд з цим ОСОБА_1 у цьому ж клопотанні вказує, що має намір у судовому порядку оскаржити дії Якушинецької сільської ради щодо надання судовому органу завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, заявник наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову за його заявою у тому числі і у разі ухвалення господарським судом у справі № 128/789/17 рішення не на його користь фактично утруднить або унеможливить виконання судового рішення у адміністративній справі. Також, не вжиття судом зазначених заходів забезпечення позову можуть призвести до утворення правовідносин, що будуть суперечити загальновизнаним принципам міжнародного права, будуть суперечити основам державного суверенітету України та конституційним нормам, які відповідають цим основам.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначаю про наступне.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2020 у справі №580/2403/19 зазначив наступне: …Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти .

У відповідності до ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема, зазначено, що судам необхідно враховувати, що, згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність застосування визначених ним заходів тим, що лист Якушинецької сільської ради від 07.12.2023 № 02-12/1986 на виконання ухвали Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 128/789/17 є індивідуальним актом, стосується прав та інтересів заявника, а інформація, яка у ньому викладена (щодо наявної заборгованості з орендної плати за землю) є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки не містить посилання на первинні та документальні джерела.

При цьому невжиття заходів забезпечення позову за його заявою у тому числі і у разі ухвалення господарським судом у справі № 128/789/17 рішення не на його користь фактично утруднить або унеможливить виконання судового рішення у адміністративній справі. Також, не вжиття судом зазначених заходів забезпечення позову можуть призвести до утворення правовідносин, що будуть суперечити загальновизнаним принципам міжнародного права, будуть суперечити основам державного суверенітету України та конституційним нормам, які відповідають цим основам.

Поряд з цим в контексті аргументів заяви про забезпечення позову звертаю увагу заявника на положення п. 19 частини 1 статті 4 КАС України, згідно з яким індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Разом з тим, лист Якушинецької сільської ради від 07.12.2023 № 02-12/1985 про зупинення дії якого просить заявник не може вважатись індивідуальним актом в розумінні норм КАС України, оскільки носить суто інформативний характер та не створює для заявника жодних негативних наслідків. Більше того, зміст такого листа свідчить про те, що інформація, викладена у ньому надана безпосередньо на виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 28.11.2023 у справі № 128/789/17.

Крім того, встановлена правова природа листа, який не має ознак індивідуального акту (рішення органу місцевого самоврядування), унеможливлює здійснення судового розгляду питання забезпечення позову шляхом зупинення дії такого листа.

Разом з тим надаючи оцінку доводам заявника щодо "очевидності" ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав позивача, варто звернути увагу на правову позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 10.04.2019 у справі 826/16509/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 81046468), якій Суд зазначив, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, подану до подачі позовної заяви, та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах позову, який позивач має намір подати до суду.

Крім того, перевіряючи доводи заявника, покладені в основу поданої заяви про забезпечення позову, доходжу до висновку, що вказані доводи підлягають доведенню в ході розгляду адміністративної справи з приводу оскарження рішень та/або дій суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, на стадії до подання позову та початку розгляду справи по суті, відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав або інтересів позивача дією такого, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом саме таких заходів забезпечення як - заборони Якушинецькій сільській раді надавати державним органам інформацію, яка не була створена Якушинецькою сільською радою під час здійснення нею управлінських функцій у сфері земельних відносин пов`язаних з орендою землі ОСОБА_1 та його фермерським господарством може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, доходжу висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, що надійшла до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Томчук Андрій Валерійович