Справа № 380/22761/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 рокусправа №380/22761/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ), в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у:

1.1. не здійсненні перерахунку вислуги років ОСОБА_1 , який зараховується на пільгових умовах, за період безпосередньої участі в АТО та ООС на території Донецької та Луганської області у період з 08.02.2015 по 08.03.2015, з 29.03.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 30.05.2018;

1.2. не зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, вислугу в пільговому обчисленні, тобто періоди служби за посадами дільничного інспектора міліції, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб та період, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо на території проведення АТО та ООС, згідно листа ГУНП у Львівській області від 15.08.2022 №З-66/Аз/05/13-2022.

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області провести:

2.1. перерахунок вислуги років ОСОБА_1 , який зараховується на пільгових умовах, за період безпосередньої участі в АТО та ООС на території Донецької та Луганської області у період з 08.02.2015 по 08.03.2015, з 29.03.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 30.05.2018;

2.2. зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, вислугу в пільговому обчисленні, тобто періоди служби за посадами зазначеними у листі ГУНП у Львівській області від 15.08.2022 №З-66/Аз/05/13-2022, а саме: дільничного інспектора міліції, інспекторачергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб та період, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо на території проведення АТО та ООС.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді від 02.10.2023 року залишено позов без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 04.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 23 серпня 2023 року представник позивача звернувся до ГУНП у Львівській області із заявою №327, у якій просив: 1. здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 , який зараховується на пільгових умовах, за період безпосередньої участі в антитерористичній операції з розрахунку один місяць за три місяці 2. здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, вислугу в пільговому обчисленні, тобто періоди служби, зазначені у листі ГУНП у Львівській області від 15.08.2022, за посадами дільничного інспектора міліції, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб та період, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо на території проведення АТО та ООС. Листом ГУНП у Львівській області від 01.09.2023 №З-231/ез/05/13-2023 у задоволенні заяви відмовлено, право позивача щодо порушених питань не поновлено. Згідно правових висновків об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а, при встановленні наявності в особи права на пенсію за нормами Закону №2262, обрахунок вислуги років такої слід здійснювати з урахуванням пільгового зарахування періодів служби, визначених Порядком №393. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги, просить позов задоволити.

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що на адресу ГУНП у Львівській області надійшов адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку та зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, вислуги років в пільговому обчисленні 01 рік 07 місяців 14 днів. 27.09.2023 року ГУНП у Львівській області у відповіді на адвокатський запит зазначило, що прохання позивача задоволити неможливо. Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"- "д", "ж" статті Г2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Отже, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Звертають увагу суду, що навіть з урахуванням пільгової вислуги років, позивач не набуде права для призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону №2262-ХІІ. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача подала додаткові пояснення, у яких зазначила, що зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» усунули розбіжності між Законом №2262-ХІІ та постановою 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що позивача звільнено зі служб 15.02.2022, тобто до набрання чинності змін до постанови №393, а тому слід враховувати постанову Верховного увід 03.03.2021 у справі 805/3923/18.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Відповідно до послужного списку позивач, ОСОБА_1 , з 2002 по 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а після реорганізації, з листопада 2015 року по 15 лютого 2022 року проходив службу в Національній поліції України.

Згідно наказу ГУНП у Львівській області від 15.02.2022 №73 о/с поліцейського ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу.

23 серпня 2023 року представник позивача звернувся до ГУНП у Львівській області із заявою №327, у якій просив:

1. здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 , який зараховується на пільгових умовах, за період безпосередньої участі в антитерористичній операції з розрахунку один місяць за три місяці

2. здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, вислугу в пільговому обчисленні, тобто періоди служби, зазначені у листі ГУНП у Львівській області від 15.08.2022, за посадами дільничного інспектора міліції, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб та період, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо на території проведення АТО та ООС.

Листом ГУНП у Львівській області від 01.09.2023 №З-231/ез/05/13-2023 у задоволенні заяви відмовлено. Зазначено, що вислуга років на пільгових умовах зараховується для визначення розміру пенсії. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 21 рік 00 місяців 25 днів, права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у позивача немає.

Позивач вважає таку відмову протиправною та звернувся до суду із позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок вислуги років), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Спірним між сторонами цієї справи є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років при встановленні підстав для направлення до органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Посилаючись на приписи статті 12 Закону №2262-XII, відповідач вважає, що підставою для призначення пенсії за вислугу років в даному випадку є 25 років і більше саме календарної вислуги.

Позивач же у позовній заяві посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а, у якій колегія суддів дійшла висновку, що Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

В зазначеній постанові колегія суддів суду касаційної інстанції також дійшла висновку про необґрунтованість висновків про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Приймаючи висновок, викладений у постанові від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а, Верховний Суд виходив з того, що редакція пункту 3 Постанови 383 чинна на момент розгляду справи №805/3923/18-а на відміну від статті 12 Закону № 2262-XII передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови №393 до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. 393» встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акта.

Втім, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Однак, суд звертає увагу на те, що позивач звільнений зі служби в поліції 15.02.2022, тобто до внесення змін до постанови №393, а, отже, висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, суд застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що так як відповідачем не зараховано пільгову вислугу років позивачу до його календарної вислуги років до стажу служби в поліції, то належними способом захисту прав позивача буде визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років до календарної вислуги років до стажу служби в поліції та зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 пільгову вислугу років до календарної вислуги років до стажу служби в поліції.

Щодо позовних вимог про перерахунок вислуги років безпосередньої участі в АТО та ООС на території Донецької та Луганської області у період з 08.02.2015 по 08.03.2015, з 29.03.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 30.05.2018 та не зарахуванні вислуги в пільговому обчисленні, тобто періоди служби за посадами дільничного інспектора міліції, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб та період, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо на території проведення АТО та ООС, згідно листа ГУНП у Львівській області від 15.08.2022 №З-66/Аз/05/13-2022, то такі до задоволення не підлягають, так як є передчасними, оскільки відповідач на звернення позивача від 23 серпня 2023 року відмовив у зарахуванні вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги років не надаючи оцінки вислузі років позивача на пільгових умовах.

Представник позивача у позовній заяві просить вирішити питання про судові витрати, попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 5000 грн.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що ні до позову, ні до додаткових пояснень представником позивача не долучено договору, акту виконаних робіт, квитанцій чи інших документів на підтвердження понесених витрат, а долучений ордер на надання правничої допомоги та копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю не дають суду змоги визначити склад та розмір витрат на правничу допомогу, а тому у задоволення клопотання слід відмовити.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,- задоволити частково.

Визнати відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років до календарної вислуги років до стажу служби в поліції, викладену у листі від 01 вересня 2023 року протиправною.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років до стажу служби в поліції його пільгову вислугу років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКухар Наталія Андріївна