Справа № 460/20676/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2023 року м. Рівне №460/20676/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 18.07.2023 №17.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що таке винесене на підставі матеріалів Відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області. Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 у справі №556/344/23 провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 161-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Тому притягнення позивача до фінансової відповідальності є протиправним. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що до податкового органу надійшло подання Відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 161-1 КУпАП для вирішення питання про притягнення її до відповідальності в межах компетенції (лист від 14.06.2023 №6641/216/01-23. На підставі отриманих матеріалів установлено факт порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - роздрібна торгівля пальним без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі. Допущення такого порушення передбачає безумовне притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності, а тому оскаржуване рішення є правомірним. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 05.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.10.2023 заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про поновлення процесуального строку задоволено; поновлено Головному управлінню ДПС у Рівненській області процесуальний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пройшла процедуру державної реєстрації, а відтак набула правового статусу суб`єкта господарювання в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003; перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області (стаття 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України)); та зареєстрована за податковою адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відділенням поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області надіслано податковому органу матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 161-1 КУпАП для вирішення питання про притягнення її до відповідальності в межах компетенції (лист від 14.06.2023 №6641/216/01-23; отримано контролюючим органом 19.06.2023 за №13233/5/17-00).

За результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, контролюючим органом прийняте Рішення про застосування фінансових санкцій від 18.07.2023 №17 (далі Рішення від 18.07.2023 №17), яким визначено суму штрафу у розмірі 250000,00 грн за порушення частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - роздрібна торгівля пальним без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі.

В Рішенні від 18.07.2023 №17 зазначено, що підставою для його прийняття є: матеріали подання Відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУ НП (вих. №6641/216/01-23 від 14.06.2023, вх. №13233/5/17-00).

Розрахунок штрафних санкцій: за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним відповідальність передбачена абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у вигляді штрафів у розмірі 250000,00 грн.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного Рішення від 18.07.2023 №17, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля пальним це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування (стаття 1 Закону №481/95-ВР).

Відповідно до пункту 3 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997, роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. Забороняється торгівля нафтопродуктами на автозаправних станціях, автогазозаправних станціях, в автогазозаправних пунктах безпосередньо з автоцистерн. Торгівля нафтопродуктами (крім бензину, дизельного палива, скрапленого вуглеводневого газу) у дрібній розфасовці може здійснюватися через об`єкти роздрібної торгівлі (далі - пункти продажу нафтопродуктів).

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За правилами частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 9 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Суд зазначає, що позовна заява про визнання протиправним та скасування Рішення від 18.07.2023 №17 обґрунтована виключно тим, що постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 у справі №556/344/23 провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 161-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 у справі №556/344/23 набрала законної сили 21.04.2023.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 у справі №556/344/23 встановлено такі обставини:

«В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 є приватним підприємцем, як ФОП має ліцензію на зберігання паливно-мастильних матеріалів, вона деколи допомагає чоловіку в магазині та на складі ПММ. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації вони з чоловіком надають допомгу підрозділам ЗСУ, в т.ч. військовим батальйону ТрО, безкоштовно заправляють їх машини. 24.01.2023 року в обід на територію складу заїхав легковий автомобіль, його водій - чоловік у військовій формі - попросив допомогти з пальним, після чого вона налила у надану водієм каністру дизельне паливо. Будь-яких коштів за це від військового вона не отримувала, ціну та вартість не озвучувала, оскільки наміру продавати ПММ не мала, а надала благодійну допомогу військовому. Разом з водієм була жінка, одягнута в цивільний одяг, хто вона, ОСОБА_2 невідомо. Просила закрити провадження відносно неї, оскільки будь-яких незаконних дій вона не вчиняла»;

«Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_2 »;

«Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 24.01.2023 року в обідню пору, орієнтовно біля 14 години він приїхав до магазину ФОП ОСОБА_4 . Бачив, як дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_1 наповнила каністру, яку їй дав військовий, будь-яких грошей за це ні вівйськовий, ні жінка, яка була разом з ним, ОСОБА_2 не передавали. Військовий поставив каністру в багажник автомобіля, після чого з машини вийшли працівники поліції і зайшли до приміщення. Що відбувалось після цього, свідку невідомо. Зі слів односельчан ОСОБА_6 відомо, що ФОП ОСОБА_4 надає допомогу військовим, безплатно заправляє їх автомобілі»;

«Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.161-1 КУпАП, ця норма встановлює відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)»;

«При цьому, визначення терміну "торгівля", який використовується в цій та інших статтях КУпАП означає процес обміну товарами, послугами, цінностями і грошима. У широкому значенні вид підприємницької діяльності, пов`язаний з купівлею-продажем товарів. При цьому, оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання, а роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків»;

«Враховуючи викладене, суд констатує, що для кваліфікації правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП поряд з іншими обставинами, слід довести саме факт продажу ПММ, тобто передачу пального з отриманням плати в будь-якій формі»;

«Обов`язок доказування у справах про адміністративні правопорушення покладається на орган (посадову особу), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як це передбачено ч.2 ст.251 КУпАП»;

«Разом з тим, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, працівниками Національної поліції України не надано. Так, сама ОСОБА_2 заперечила факт продажу паливно-мастильних матеріалів 24.01.2023 року в с.Степангород. Її пояснення про обставини події повністю підтверджують свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 »;

«В судове засідання особа, яка за даними поліції придбала ПММ - свідок ОСОБА_7 - не з`явився, його привід на виконання постанови суду не виконано. Також не доставлено в судове засідання жінку, яка була присутньою 24.01.2023 року на складі ФОП ОСОБА_4 . ЇЇ особа судом не встановлена, а під час підготовки матеріалів працівниками ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області дана особа не опитана взагалі»;

«Долучений до протоколу диск з відеозаписом не підтверджує факту придбання дизельного пального, оскільки на відео не зафіксовано факту передачі грошових коштів від т.зв. "покупця", або від жінки, що його супроводжувала до ОСОБА_1 за надані ПММ. Більш того, повернувшись до автомобіля, невстановлена судом жінка на запитання осіб, що перебувають в автомобілі, чи передала вона гроші, дає відповідь "ні"»;

«Таким чином, відеозапис, наданий поліцейськими, не тільки не доводить вину ОСОБА_1 , але й підтверджує її власні пояснення та спростовує факт купівлі-продажу пального»;

«Про те, що придбання ПММ 24.01.2023 року не відбулось, і гроші за придбане пальне не були передані ОСОБА_1 , на думку суду, свідчить також і та обставина, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, будь-які грошові кошти у ОСОБА_1 не вилучались».

Суд зазначає, що наявність рішення суду про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 161-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, стосується виключно питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності по КУпАП.

За правилами частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 у справі №815/94/16 вказав, що відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Передбачене вказаною нормою процесуального права звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративний суд не повинен сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених вказаним положенням Кодексу адміністративного судочинства України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку.

Більш того, частиною сьомою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Суд також повинен враховувати вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на його думку, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Отже, суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен був самостійно кваліфікувати поведінку відповідача при призначенні та проведенні розглядуваного контрольного заходу й дійти власних висновків щодо правомірності/неправомірності такої поведінки в причинно-наслідковому зв`язку з прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Так, підпунктами 111.1.1, 111.1.2., 111.1.3 пункту 111.1 статті 111 ПК України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Відповідно до пункту 111.2 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з пунктом 111.3 ПКУ притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів

Відповідно до пунктами 112.3, 112.4 статті 112 ПК України, особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених Кодексом та не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

Таким чином, фінансова відповідальність та адміністративна відповідальність є різними за своєю правовою природою, порядком та підставами притягнення та реалізуються за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами.

Адміністративна відповідальність встановлюється та застосовується відповідно до норм КУпАП, а за порушення норм Закону №481/95-ВР, застосовується фінансова відповідальність до суб`єктів господарювання.

Тому установлені судовим рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 у справі №556/344/23 обставини не мають безумовного преюдиційного значення для розгляду справи №460/20676/23.

Проте, наявні у матеріалах справи докази свідчать про протиправність оскаржуваного Рішення від 18.07.2023 №17, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №10 від 11.01.2006, №767 від 23.05.2007, №850 від 10.08.2011, №1050 від 16.12.2015, №285 від 31.03.2021) затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За правилами пункту 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до пункту 6 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване Рішення від 18.07.2023 №17 прийняте на підставі матеріалів подання Відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУ НП (вих. №6641/216/01-23 від 14.06.2023, вх. №13233/5/17-00).

Тобто правова підстава прийняття рішення абзац 4 пункту 5 Порядку матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

До відзиву на позовну заяву відповідач надав документи, які надійшли від правоохоронного органу та на підставі яких прийняте оскаржуване Рішення:

лист (подання) від 14.06.2023 №6641/216/01-23;

титульна сторінка «Матеріали №3/556/311/2023, 556/344/23»;

лист правоохоронного органу, адресований Володимирецькому районному суду від 24.01.2023 про направлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 ;

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №132621 від 24.01.2023;

рапорт від 24.01.2023;

пояснення ОСОБА_8 ст.ДОП СП ВП №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області від 24.01.2023;

протокол виявлення та вилучення від 24.01.2022;

квитанція про отримання на зберігання речових доказів від 24.01.2023;

постанова Володимирецького районного суду від 21.09.2022 у справі №556/1385/22.

Тобто, надані контролюючим органом документи, на підставі яких прийняте оскаржуване Рішення від 18.07.2023 №17, стосуються різних періодів (років):

24.01.2023 лист правоохоронного органу, адресований Володимирецькому районному суду; протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №132621; рапорт; пояснення ОСОБА_8 ; квитанція про отримання на зберігання речових доказів;

24.01.2022 протокол виявлення та вилучення; постанова Володимирецького районного суду від 21.09.2022 у справі №556/1385/22.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує:

«Як свідчать матеріали справи, що надійшли від Відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 14.06.2023 року №6641/216/01-23:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 24.01.2023 року серія ВАВ 132621 встановлено, що 24.01.2023 року близько 14:00 ОСОБА_1 здійснила продаж дизельного пального на стаціонарно об лаштованій заправній станції в АДРЕСА_2 , об`ємом 17,54л, ціною 54,00 грн/літр.

Поясненнями громадянина ОСОБА_8 зазначено наступне: 24.01.2023 близько 11:30 год я рухався на своєму автомобілі в с. Сепангород по вул.Шитова, де помітив стаціонарнооблаштовану автозаправочну станцію. Заїхавшо до заправ очної колонки, я підійшов до автозавравщиці та сказав їй заправити мене дизельним пальним на суму 1000 грн. автозаправщиця взяла від мене з рук дві купюри по 500 грн.... та залила із заправ очного пістолету у мою каністру 17,5 л дизельного палива. Після заправки до мене підійиїли працівники поліції, які повідомили мене про те, що у даної автозаправочное станції відсутній документ на продаж пального.

Відповідно до протоколу від 24.01.2023 року виявлення та вилучення, виявлено та вилучено 17,54 л. дизельного пального на стаціонарно об лаштованій станції в АДРЕСА_2 у жовтій каністрі об`ємом 35.

За результатами розглянутих матеріалів Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення від 18.07.2023 року №17 відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР про застосування фінансових санкцій у розмірі 250000 грн - за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Посилання позивача на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 року у справі №556/344/23 вважаємо безпідставними, оскільки в матеріалах справи, що передані від правоохоронних органів наявна постанова Володимирецького районного суду Рівненській області, якою встановлені обставини - факт продажу дизельного пального.

Як вбачається із постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.09.2022 року у справі №556/1385/22 судом встановлено:

«Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022 року, 16 липня 2022 року близько 10:50 в АДРЕСА_2 здійснювала продаж дизельного палива без відповідних на те дозволів, чим порушила п.п. 7 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП.

В той же час на підтвердження вини ОСОБА_1 надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022 року, рапорти працівників ВП №1 Вараського РВП, фототаблиці, протокол виявлення та вилучення від 16.07.2022 року, розписками, квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення провадження, ліцензією на право зберігання пального реєстраційний номер: 2000560, суб`єкт господарювання - ФОП ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що невідомі особи в камуфляжній формі попросили заправити автомобіль на 1000 грн., що вона й зробила; CD-R диском.

Таким чином ОСОБА_1 фактично не заперечила факт продажу дизельного палива без відповідних на те дозвільних документів».

Надаючи оцінку таким доводам контролюючого органу, суд звертає увагу на формулювання відповідача: «Посилання позивача на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.04.2023 року у справі №556/344/23 вважаємо безпідставними, оскільки в матеріалах справи, що передані від правоохоронних органів наявна постанова Володимирецького районного суду Рівненській області, якою встановлені обставини - факт продажу дизельного пального».

Тобто, йдеться про постанову Володимирецького районного суду від 21.09.2022 у справі №556/1385/22 та Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №460/47483/22 у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій відмовлено.

В рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №460/47483/22 описані обставини, що слугували підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій №01 від 20.10.2022 (відповідно до якого до позивача також застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000 грн):

«Головним управлінням ДПС у Рівненській області 20 жовтня 2022 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №01, відповідно до якого встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, та до підприємця на підставі абзацу 9 частини другої статті 17 Закону застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000 грн»;

«Рішення прийнято на підставі подання відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області (вих.№7150/216/01-22 від 07.10.2022, вх №15036/5/17-00 від 12.10.2022) про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону), про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408178 від 16.07.2022»;.

«Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.09.2022 у справі №556/1385/22 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито».

Тобто, приймаючи оскаржуване Рішення від 18.07.2023 №17, контролюючий орган використав матеріали та посилається на обставини, які слугували підставою для прийняття попереднього рішення від 20.10.2022 про застосування фінансових санкцій №01.

Вказане суперечить порядку прийняття рішень про застосування штрафних санкцій.

Оскаржуване Рішення від 18.07.2023 №17 прийняте з порушенням принципу «обґрунтованості», оскільки при його прийнятті використані матеріали, які не стосуються подій 24.01.2023.

Принцип «Прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії». Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного Рішення в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій від 18.07.2023 №17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 грудня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська