Справа № 620/16292/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 грудня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/16292/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін адміністративну справі

за позовомЗаступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави
до третя особаЧернігівської обласної ради Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Чернігівської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та проведення реєстрації права власності на пам`ятку архітектури національного значення ''Преображенська церква та дзвіниця'' (охоронний номер 1787), вартістю 45914190,86 грн, що знаходиться за адресою вул. Преображенська, 19, с. Яблунівка, Прилуцького району, Чернігівської області.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові докази, а саме копія рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області №92 від 24.11.2010 про оформлення права власності та копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Так, дослідивши надані відповідачем докази суд зважає на таке.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Нормами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з вимогами ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі 815/1121/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

З огляду на предмет спірних правовідносин, заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся в інтересах держави щодо протиправної бездіяльності Чернігівської обласної ради в частині реєстрації права власності на пам`ятку архітектури національного значення, що може призвести до негативних наслідків у вигляді втрати пам`ятки.

Водночас, як встановлено із матеріалів справи на спірний об`єкт, що знаходиться по вул. Преображенській, 19, с. Яблунівка, Прилуцький район, Чернігівська область, зареєстроване право власності за релігійною громадою Української Православної Церкви Ніжинської єпархії Спасо-Преображенської парафії с. Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області №92 від 24.11.2010 про оформлення права власності.

Отже, у цій справі існує спір щодо майнового інтересу на спірний об`єкт, право власності на який зареєстроване за третьою особою, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності чи користування на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не мають публічно-правового змісту. Так, спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, а враховуючи склад учасників у даній справі, має вирішуватись за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до переконання, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження.

При цьому, суд зазначає, що закриття провадження в адміністративній справі не являється обмеженням права на доступ до суду, оскільки судом роз`яснено, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 2, 19, 238, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури до Чернігівської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вжити заходів щодо оформлення права власності закрити.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 12.12.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб