Справа № 580/7337/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7337/23 Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незастосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наступні періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, що належать позивачу: Шахта «Імені Д.Ф. Мельникова» Виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля»: 27.05.1991-29.06.1991 підземний учень електрослюсаря 1 розряду з повним робочим днем під землею; Шахта «Привільнянська» Виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля»: 08.07.1991-13.08.1991 учень електрослюсаря підземний з повним робочим днем під землею; 23.12.1991-29.06.1992 учень електрослюсаря підземний з повним робочим днем під землею; 06.06.1994-29.07.1994 машиніст підземних установок підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею; 29.07.1994-19.08.1994 учень гірника підземного з повним робочим днем під землею; 19.08.1994-26.05.1995 гірник очисного забою 5 розряду підземний, з повним робочим днем під землею; 26.05.1995-20.09.1995 прохідник підземний 5 розряду з повним робочим днем під землею; 20.09.1995-20.05.1997 гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; Відокремлений підрозділ «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» (з 24.06.2012 Відокремлений підрозділ «Шахта Привільнянська» Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»: 01.04.2020-31.01.2022 гірник з ремонту гірничих виробок підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з дня призначення пенсії, а саме з 01.05.2023 та з урахуванням проведених раніше виплат.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 26 вересня 2023 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви позивача від 12.07.2023 щодо перерахування пенсії позивача з врахуванням періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2023 щодо перерахування пенсії позивача з врахуванням періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні. У задоволенні інших вимог відмовив.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Позивач зазначив, що позиція суду першої інстанції є надмірно формальною та не призводить до реального поновлення прав позивача. На думку позивача відповідач надав відповідь, яка є зрозумілою та не носить роз`яснювального характеру. Но переконання апелянта виконання рішення суду першої інстанції призведе лише до отримання від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області аналогічної відповіді оформленої в формі рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області також подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки апеляційні скарги подані на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізській області за правилами екстериторіальності за результатами розгляду вищезазначеної заяви позивача прийнято рішення від 13.06.2023 №41 про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 01.05.2023.

Вказане рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 №41 позивачем не оскаржено, проте 12.07.2023 подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву про перерахунок пенсії, у якій позивач просить зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи, які зазначені у трудовій книжці позивача та здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 10.08.2023 №9749-9248/Ш-02/8-2300/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про те, що оскільки періоди з 27.05.1991 по 29.06.1991, з 08.07.1991 по 13.08.1991, з 23.12.1991 по 29.06.1992, з 06.06.1994 по 20.05.1997 не підтверджені пільговими довідками, а за період з 01.04.2020 по 31.12.2021 не сплачені страхові внески, тому відсутні підстави для зарахування вищезазначених періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою пенсійного органу, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що лист відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні п. 19) ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України. Суд зазначив, що порушення прав позивача відбулося унаслідок протиправної бездіяльності органу Пенсійного фонду України, який неналежно розглянув заяву позивача та не прийняв рішення по суті порушеного перед ним питання.

Колегія суддів погоджується із мотивами суду першої інстанції наведеними у оскаржуваному рішенні, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як визначено Європейською соціальною хартією (переглянутою), 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами «досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися» права та принципи, що закріплені у Хартії.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1. цього Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

За правилами пункту 1.7. Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Зміст положень частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV, пунктів 4.3 та 4.10 Порядку дає підстави дійти висновку, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.

Суд наголошує, що визначена Порядком № 22-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

В даній справі за результатом розгляду заяви позивача від 12.07.2023, відповідач листом від 10.08.2023 №9749-9248/Ш-02/8-2300/23 відмовив позивачу у перерахунку його пенсії.

Поряд із цим, лист від 10.08.2023 не містить в собі інформації щодо порушення порядку звернення (не за формою).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів зазначає, що встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень визначеним статтею 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Колегія суддів зазначає, що за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру, чого у спірних правовідносинах не встановлено.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем фактично допущено протиправну бездіяльність та не було прийнято відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позову.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 300/3457/20.

Щодо наведених у спірному листі від 10.08.2023 обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розділ І Списку №1 має назву «Гірничі роботи» (видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд).

Підрозділом 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (далі - підрозділ 1) розділу І «Гірничі роботи» Списку №1 передбачено, що до Списку №1 відносяться прохідники.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

В даному випадку у листі від 10.08.2023 №9749-9248/Ш-02/8-2300/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про те, що оскільки періоди з 27.05.1991 по 29.06.1991, з 08.07.1991 по 13.08.1991, з 23.12.1991 по 29.06.1992, з 06.06.1994 по 20.05.1997 не підтверджені пільговими довідками, а за період з 01.04.2020 по 31.12.2021 не сплачені страхові внески, тому відсутні підстави для зарахування вищезазначених періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Проте, як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, для підтвердження трудового стажу позивачем було подано копію трудової книжки, у якій наявні відповідні записи про періоди з 27.05.1991 по 29.06.1991, з 08.07.1991 по 13.08.1991, з 23.12.1991 по 29.06.1992, з 06.06.1994 по 20.05.1997.

Посилання відповідача на те, що позивачем не подано уточнюючих довідок про зайнятість на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу подаються лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви позивача від 12.07.2023 щодо перерахування пенсії позивача з врахуванням періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2023 щодо перерахування пенсії позивача з врахуванням періодів до пільгового стажу за Списком №1 та обчислення пенсії як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незастосування статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці при призначенні позивачу, пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізській області за правилами екстериторіальності за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії лише вирішувалось питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (про що прийнято рішення від 13.06.2023 №41), та станом на момент первинного звернення позивача із заявою про призначення пенсії не було спірним зарахування періодів його роботи саме до пільгового стажу за Списком №1.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає, а доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких