Справа № 160/28859/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 грудня 2023 року Справа №160/28859/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луніної О.С. у справі № 160/28859/23 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

06.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій позивач просить суд:

- відновити порушені права і свободи позивача на отримання публічної інформації, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправною;

- зобов`язати вчинити певні дії, а саме: надати в паперовому і електронному вигляді повні, розлогі, змістовні відповіді по суті запитань, зазначених в інформаційних запитах позивача, раніше спрямованих до установи з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (від 07 січня 2023 року) та до юридичної особи (від 22 березня 2023 року та від 10 червня 2023 року), на які не було надано жодних відповідей.

Ухвалою від 10 листопада 2023 року суд позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишив без руху та надав строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- уточненої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи із уточненням складу учасників справи та змісту заявлених позовних вимог відповідно до складу учасників справи;

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку, а також доказів на підтвердження такої інформації, в примірниках відповідно до кількості учасників справи;

- належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи;

- оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 3220,80 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

28 листопада 2023 року на виконання вимог ухвали від 10 листопада 2023 року до суду надійшла заява про виконання ухвали судді, до якої додається платіжна інструкція від 28.11.2023 року на суму 1073,60 та уточнена позовна заява з викладенням позовних вимог в наступній редакції:

- відновити порушені права і свободи позивача на отримання публічної інформації в порядку порядку пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною;

- зобов`язати вчинити певні дії, а саме надати в паперовому і електронному вигляді повну, розлогу, змістовну відповідь по суті запитань, зазначених в інформаційному запиті позивача, раніше спрямованому до юридичної особи з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 (від 10 червня 2023 року), на який позивачу, не було надано відповіді.

Ухвалою від 04 грудня 2023 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

11.12.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Луніної О.С.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року заяву ОСОБА_1 суд визнав необґрунтованою та передав заяву про відвід разом з адміністративною справою № 160/28859/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

13.12.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Ніколайчук С.В. для вирішення заяви про відвід судді та справу передано головуючому судді.

Порядок вирішення заявленого відводу встановлений статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд робить висновок про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною одинадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луніної О.С. у справі № 160/28859/23 суд зазначає таке.

Частинами першою - другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частинами 1-3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України", заява №33949/02, ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Луніної О.С., суд зазначає, що заявлений відвід, обґрунтований тим, що, на думку позивача, існує наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, а саме: незаконне перебування судді Луніної О.С. на відповідній посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а, відповідно, і статусу професійного судді пов`язаного з настанням відповідного юридичного факту (призначення чи обрання її на цю посаду професійного судді).

Суд зазначає, що наявність підозр у заявника без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Будь-яких доказів на підтвердження факту упередженості судді по суті цієї справи заявник не надав.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Окрім того, питання законності перебування судді на посаді не відноситься до компетенції суду першої інстанції при вирішенні заяви про відвід судді.

З урахуванням зазначеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луніної О.С. у справі № 160/28859/23 необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.12 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Луніної О.С. у справі № 160/28859/23 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити всім учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Ніколайчук