Справа № 580/9598/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року справа № 580/9598/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби позивача у зв`язку з сімейними обставинами;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 19.06.2023 про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 4 підпункту г пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу прийнявши відповідне рішення та видати наказ про звільнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до командування з рапортом про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з наявністю із числа осіб з інвалідністю матері дружини - ОСОБА_2 . До рапорту були долучені нотаріально завірені копії документів, які підтверджують вище викладені обставини та родинні зв`язки. 31.08.2023 адвокатом направлено до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит, в якому представник позивача просив надати інформацію щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 19.06.2023 та розглянути рапорт і звільнити з військової служби у запас на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у відповідності до вимог чинного законодавства». 02.10.2023 адвокатом отримана відповідь на запит в якій зазначено, що командуванням військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення у запас молодшого сержанта ОСОБА_1 , позитивного рішення не прийнято.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що позивач не надав документів, які підтверджують необхідність стороннього догляду за матір`ю дружини, а сама по собі наявність у неї ІІ групи інвалідності не є підставою для звільнення з військової служби.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилась із доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягала на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм правову оцінку, суд зазначає таке.

Позивача взято на військовий облік, та призвано на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України згідно Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 25.02.2022 №69/2022.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Матір дружини позивача ОСОБА_2 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ від 11.04.2023, є інвалідом другої групи.

21.06.2023 позивачем подано рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

До рапорту позивач додав: копію паспорту ОСОБА_1 , копію картки платника податків ОСОБА_1 , копію паспорту ОСОБА_4 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копію свідоцтва про шлюб, копію паспорта ОСОБА_2 , копію картки платника податків ОСОБА_2 , копію довідки до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ІІ групи ОСОБА_2

31.08.2023 адвокатом подано до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит, в якому надати інформацію щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від. 19.06.2023 року та розглянути рапорт та звільнити з військової служби у запас на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у відповідності до вимог чинного законодавства».

02.10.2023 адвокатом отримана відповідь на запит, в якій зазначено, що командуванням військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення у запас молодшого сержанта ОСОБА_1 , позитивного рішення не прийнято.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача та вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

У свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Системний аналіз абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) з підстав:

- наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Судом встановлено, що мати дружини позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено довідкою МСЕК серія 12 ААГ від 11.04.2023, безтерміново, причина захворювання - загальне захворювання.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби згідно абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки мати його дружини є особою з інвалідністю ІІ групи.

Доводи відповідача про те, що мати дружини позивача не потребує стороннього догляду, тому відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби, суд відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено окрему підставу для звільнення за сімейними обставинами наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, незалежно від того чи така особа потребує постійного догляду.

Отже, відповідач не вчинив дій, які передбачені законом, чим допустив протиправну бездіяльність, тому суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби за пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 21.06.2023 про звільнення з військової служби за пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Суд враховує, що згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Позивачем при подачі позову сплачено згідно квитанції №7414-7344-8216-5962 від 13.10.2023 судовий збір в розмірі 1073,60 грн., тому враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець, йому підлягає поверненню з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) від 21.06.2023 про звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений згідно квитанції №7414-7344-8216-5962 від 13.10.2023 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО