Справа № 380/2873/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2873/23 пров. № А/857/15334/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року (головуючого судді Костецького Н.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів повний текст рішення складено 25.07.2023) у справі №380/2873/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.02.2023 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 06.02.2023 року №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року задоволено позов повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Львівська митниця подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що ОСОБА_1 порушено Закон України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» який передбачає звільнення від сплати ПДВ, акцизного податку та ввізного мита операції під час ввезення (пересилання) на митну територію України для вільного обігу громадянами - автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, транспортних засобів для перевезення вантажів. При цьому вказаним Законом № 2142 не передбачено застосування преференцій за кодом « 311» при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», що ввозились на митну територію України громадянами. Отже, при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», зазначена митна декларація повинна була бути відмовлена позивачем в митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції зі сплати митних платежів. Відповідно порушено вимоги Закону № 2142, пункту 2 ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД № UA209200/2022/001327 від 27.04.2022, що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13276,53 грн., що свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за митною декларацією № UA209200/2022/001327 ОСОБА_1 здійснив митне оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_1 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3.». Митне оформлення було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Наказом Львівської митниці від 27.12.2022 №340-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці та створено дисциплінарну комісію.

Відповідно до Протоколу №2 засідання дисциплінарної комісії від 20.01.2023, комісією, створеною відповідно до наказу Львівської митниці від 26.09.2022 № 157 «Про проведення перевірки з окремих питань», проведено перевірку з окремих питань з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, за згаданими в Доповідній записці керівника Робочої групи, директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів ОСОБА_2 від 15.09.2022 №15-01/818 (вх. Львівської митниці № 26026/4-08 від 08.08.2022).

На підставі зібраних в ході перевірки документів та матеріалів, комісія встановила (акт перевірки №7.4-28-10-01/75/330 від 16.12.2022), що 27.04.2022 за митною декларацією № UA209200/2022/001327 здійснено митне оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_1 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3.» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»). Митні формальності за даною митною декларацією здійснено державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці Бондарем Артемом Валерійовичем (ОНП Львівської митниці № 599, ПМК № 599).

Дисциплінарна комісія відповідача дійшла висновку, що державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 під час митного оформлення 27.04.2022 товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_1 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124- см3» за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327 не здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, чим порушено вимоги Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/2167, не дотримано вимог п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок», затвердженої в.о. начальника Львівської митниці Іллею Ніжніковим, та вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13 276,53 гривень.

Під час розгляду матеріалів дисциплінарної справи дисциплінарною комісією установлено, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_3 станом на даний час має дисциплінарні стягнення - догана (наказ Львівської митниці від 29.08.2022 № 124-дс), догана (наказ Львівської митниці від 17.11.2022), зауваження (наказ Львівської митниці від 24.11.2022 № 300-дс), однак на момент вчинення дисциплінарного проступку (станом на 27.04.2022) дисциплінарні стягнення в нього були відсутні.

Дисциплінарним провадженням встановлено наявність обставин, які відповідно до положень частин 2 та 3 статті 67 Закону України «Про державну службу» можуть пом`якшувати відповідальність ОСОБА_1 , а саме його позитивна характеристика та відсутність на момент вчинення дисциплінарного проступку дисциплінарних стягнень.

Наявність обставин, які відповідно до положень частини 4 статті 67 Закону України «Про державну службу» обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , не встановлено.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією відповідача зроблено висновок, що державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 , вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого, згідно положень частин 2 та 3 статті 66, пунктів 2 та 3 частини 2 статті 67 Закону країни «Про державну службу» може бути застосована догана.

Наказом в.о. начальника Львівської митниці О. Шахрая від 02.02.2023 №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення догану.

Не погоджуючись із вищевказаним наказом позивач звернувся в суд з даним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби регламентовано приписами Закону України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За правилами частини 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Приписами частини 1 статті 64 Закону №889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Зокрема, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII).

Згідно із приписами частини 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

Частиною 2 статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За приписами частини 1 статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

У відповідності до частини 1 статті 77 цього ж Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Оскаржене рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийняте у зв`язку зі вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, із врахуванням частин 2 та 3 статті 67 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із наявністю обставин, що пом`якшують відповідальність позивача як державного службовця, зокрема, попередня бездоганна поведінка, відсутність дисциплінарних стягнень на момент вчинення дисциплінарного проступку.

Апелянт вказує, що позивачем, під час митного оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_1 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3» за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327 не здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, чим порушено вимоги Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/2167, не дотримано вимог п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок», затвердженої в.о. начальника Львівської митниці Іллею Ніжніковим, та вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13 276,53 гривень, внаслідок чого ним вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

Оцінюючи підставність висновків відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд зазначає таке.

Законом України від 24.03.2022 №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, згаданим Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Судом встановлено, що транспортний засіб, який було оформлено позивачем за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327, було ввезено на митну територію України під час дії Закону №2142-IX.

Водночас відповідач вважає, що позивач, здійснюючи митні формальності за вказаною митною декларацією, протиправно застосував пільги, визначені Законом 2142-ІХ, оскільки вказаним Законом не передбачено застосування преференцій за кодом « 311» при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», що ввозились на митну територію України громадянами. Отже, при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», зазначена митна декларація повинна бути відмовлена позивачем в митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції зі сплати митних платежів, колегія суддів вважає такі висновки помилковим з урахуванням наступного.

Згідно із статтею 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 3 МК України визначено особливості застосування законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, і частиною 1 цієї статті передбачено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 74 МК України визначено, що митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до статті 270 МК України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Згідно із статтею 278 МК України, пунктом 187.8 статті 187 та пунктом 216.4 статті 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати митних платежів (в тому числі мита) у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Статтею 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України зокрема - у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.

Згідно із статтею 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до статті 294 МК України об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Згідно із статтею 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи. Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення.

Відповідно до підпункту 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 30.1., 30.3 статті 30 ПК України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Згідно п.30.2 цієї статті - підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Згідно із УКТ ЗЕД до товарної позиції 8711 відносяться: мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски. За кодом 8711 20 10 00 класифікуються моторолери, які входять до товарної під позиції 8711 20 яка має опис «Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.».

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8711 - до цієї товарної позиції включається група двоколісних транспортних засобів із двигуном, які розраховані переважно на перевезення людей. На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном.

Товарна позиція 8711 згідно з УКТ ЗЕД поділяється на 7 товарних під позицій (залежно від характеристик двигуна), в яких, зокрема і згідно підпункту 215.3.7 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, кодам товарів згідно з УКТ ЗЕД відповідають наступні описи:

- 8711 10 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна не більш як 50 куб. см.;

- 8711 20 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.;

- 8711 30 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 250 куб. см, але не більш як 500 куб. см.;

- 8711 40 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 500 куб. см, але не більш як 800 куб. см.;

- 8711 50 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 800 куб. см.;

- 8711 60 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з колясками або без них, з електричним двигуном для пересування;

- 8711 90 - Інші мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» в поясненнях до товарної позиції 8711 вказано: «На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном».

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, «мотоцикл - це двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг».

Постанова Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» встановлює, що мотоцикл це колісний засіб із двома колесами, об`єм циліндрів двигуна якого більше 50 куб. сантиметрів за умови, що в силовій установці застосовано двигун внутрішнього згоряння, і незалежно від застосованої силової установки максимальна конструктивна швидкість якого перевищує 50 кілометрів на годину.

Оскільки, оформлений транспортний засіб, з наявним в описі товару, у 31 графі митної декларації, словом «моторолер», такий відноситься до категорії «мотоцикли» на думку колегії суддів.

Крім цього, із долученої до матеріалів справи копії техпаспорту (із засвідченим перекладом українською мовою) транспортного засобу «YAMAHA/MAJESTY», номер кузова - VIN НОМЕР_1 , який ввозився за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327, судом встановлено, що у графі «вид транспорту» вказано «мотоцикл».

Також у матеріалах справи наявна копія довідки №27/04/2022-IV від 27/04/2022 про технічні характеристики колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, виданої кваліфікаційним оцінювачем ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №61/21 від 27.01.2021), яка, зокрема, була підставою для оформлення МД від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327. Відповідно до вказаної довідки, тип КТЗ YAMAHA/MAJESTY, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 зазначено як «мотоцикл».

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що «моторолери» є різновидом мотоциклів, а тому їхнє митне оформлення можна було здійснювати із звільненням від оподаткування митними платежами, з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Львівська митниця, як суб`єкт владних повноважень, не довела правомірності своїх дій при прийнятті спірного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, декларування та митне оформлення товару по зазначеній вище митній декларації здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, а відтак у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідно наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду апеляційної інстанції, а зводяться до переоцінки досліджених судом доказів, та не дають підстав вважати, що цим судом невірно застосовано норми матеріального чи порушено норми процесуального права.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі №380/2873/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 12.12.2023