Справа № 380/23060/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 рокусправа № 380/23060/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач), у якому просить:

- скасувати постанову від 14.09.2023 ВП № 70753278 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою від 06.10.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 20.10.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22 зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 90% грошового забезпечення з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 за № 313 про розмір грошового забезпечення. Рішення від 09.08.2022 набрало законної сили 24.10.2022 та виконане пенсійним органом до відкриття виконавчого провадження ВП № 70753278. з 01.11.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням максимального розміру пенсії становить 25541,09 грн. 14.09.2023 позивач отримав постанову державного виконавця від 14.09.2023 ВП № 70753278 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн за не виконання виконавчого листа № 380/9904/22, виданого Львівським окружним адміністративним судом 14.11.2022.

Стверджує, що розмір пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22, який визначений на дату перерахунку - 01.12.2019 перевищує максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону № 2262-ХІІ. У період з 01.12.2019 по 28.02.2022 пенсії, обчислені за нормами Закону № 2262-ХІІ не індексувалися.

Щодо перерахунку пенсії з урахуванням індексації позивач вказав, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільші вразливих верств населення у 2022 році" (далі - Постанова № 118) визначено, що з 01 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк. призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно підвищуються на коефіцієнт збільшення (у розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Позивач вважає протиправною00 постанову від 14.09.2023 про накладення штрафу, покликаючись на те, що здійснюючи примусове виконання рішення суду, державний виконавець, з огляду на свій правовий статус, не може надавати правову оцінку змісту рішення суб`єкта владних повноважень, які прийняті на виконання рішення суду, як критерію належного виконання боржником судового рішення.

Із наведених підстав просить позов задовольнити, скасувавши спірну постанову.

09.11.2023 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке.

Так, 01.02.2023 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області винесла постанову про відкриття ВП № 70753278 щодо примусового виконання виконавчого листа №380/9904/22, виданого Львівським окружним адміністративним судом 14.11.2022.

Керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", головний державний виконавець 12.05.2023 виніс постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн, за невиконання рішення без поважних причин, яка скерована сторонам ВП № 70753278. Одночасно зобов`язав боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередив про кримінальну відповідальність.

12.06.2023 на адресу Відділу надійшла ухвала від 09.06.2023 у справі № 380/12627/23 про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі з приводу оскарження постанови про накладення штрафу від 12.05.2023 у сумі 5100,00 грн. Втім, ухвалою від 12.07.2023 у справі № 380/12627/23 позовна заява Головного управлінця ПФУ у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу від 12.05.2023 залишена без розгляду.

Вказує, що станом на 14.09.2023 не надходило жодної інформації щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення з урахуванням індексації без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 № 313 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", з урахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

Отже, станом на 14.09.2023 вимога виконавчого документа не виконана, та державному виконавцю не надані будь-які документальні підтвердження щодо виконання виконавчого документа. Тому, 14.09.2023 державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі (10200 грн), за невиконання без поважних причин рішення суду, яке зобов`язує боржника вчинити дії. Посилання боржника на те, що у період із 01.12.2019 по 28.02.2022 пенсії обчислені за нормами Закоту № 2262-ХІІ не індексувалися - не може вважатися поважною причинного невиконання, оскільки зазначена норма досліджувалась судом при винесені рішення на користь стягувача.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

Також у відзиві на позов відповідач просить замінити відповідача із Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) () на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Вказане відповідач обгрунтовує тим, що 16.08.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції", згідно з пунктом 1 якої Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) реорганізоване шляхом приєднання до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з перейменуванням у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, на підставі статті 52 КАС України суд допускає процесуальне правонаступництво та заміну первісного відповідача у справі на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі №380/9904/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019, відповідно довідки від 18.05.2021 за № 313 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 90% суми грошового забезпечення з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 за № 313 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області", з урахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

14.11.2022 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №380/9904/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 90% грошового забезпечення з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 за №313 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області", з урахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

Боржником у виконавчому листі № 380/9904/22 визначене Головне управління ПФУ у Львівській області, стягувачем ОСОБА_1 .

01.02.2023 старший державний виконавець Литвиненко Х.А. винесла постанову ВП №70753278 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 380/9904/22, виданого Львівським окружним адміністративним судом 14.11.2022.

12.05.2023 головний державний виконавець Тарабан О.О. винесла постанову ВП №70753278 про накладення на Головне управління ПФУ у Львівській області штрафу у розмірі 5100,00 грн за не виконання без поважних причин виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 № 380/9904/22.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 у справі №380/12627/23 позовна заява Головного Управління ПФУ у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови ВП № 70753278 від 12.05.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн залишена без розгляду.

14.09.2023 головний державний виконавець Батюк М.В. винесла постанову ВП №70753278 про накладення на Головне управління ПФУ у Львівській області штрафу у розмірі 10200,00 грн за не виконання без поважних причин виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 № 380/9904/22.

Із протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 26.10.2022 вбачається, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі №380/9904/22 пенсійний орган з 01.11.2022 здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Підсумок пенсії (з надбавками) складає 29116, 84 грн. Індексація базового ОСНП (21284, 24 * 0, 140) 2979,79 грн.

Не погодившись із постановою від 14.09.2023 ВП № 70753278 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваної постанови, суд враховує наступні обставини та положення законодваства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

За правилами ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідач стверджує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22 зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 90% грошового забезпечення з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 за № 313 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених пенсійних виплат. Головне управління 26.10.2022 провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення. Однак, за період 01.12.2019 по 28.02.2022 індексація пенсії не проведена, що не відповідає резолютивній частині рішення суду в справі № 380/9904/22.

Зі змісту протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 26.10.2022 суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22 пенсійний орган 01.11.2022 здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_3 , починаючи з 01.12.2019. Підсумок пенсії (з надбавками) складає 29116,84 грн. Індексація базового ОСНП (21284, 24 * 0, 140) 2979,79 грн.

Суд зауважує, що розмір пенсії ОСОБА_1 визначений з урахування індексації, проведення якої передбачено Постановою № 118.

Надаючи правову оцінку діям позивача щодо не проведення виплати пенсії з урахуванням суми індексації, визначеної на виконання Постанови № 118, суд зважає на таке.

Згідно із частинами 2, 6 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відтак, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано частини 3, 5 та 6 статті 55 Конституції України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У розумінні норм КАС України адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити факт того, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Так, відповідно до положень КАС України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень його прав, свобод чи інтересів має довести, саме, позивач належними і допустимими доказами.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем в момент здійснення ним оскаржуваних дій чи рішень.

Як вбачається зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22 метою звернення до суду ОСОБА_1 був перерахунок та виплата пенсії, виходячи з розміру 90% суми грошового забезпечення з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки від 18.05.2021 за №313 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області".

Отже, предметом судового захисту було право ОСОБА_1 на отримання пенсії у розмірі 90% суми грошового забезпечення, зазначеного довідці від 18.05.2021 № 313 без будь-яких обмежень.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Але у разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.

Згідно усталеної судової практики (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 у справі № 21-239а11, від 19.03.2013 у справі № 21-53а13, від 05.11.20132013 № 21-293а13, від 07.07.2014 у справі№ 21-222014, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при ухваленні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 620/2928/20.

У цьому випадку змін законодавства (зокрема, норм статті 43 Закону 2262-ХВІІ) не відбувалось, але розрахунок пенсії проведений з урахуванням положень Постанови № 118, яка передбачає проведення індексації пенсії, тобто зміну умов пенсійного забезпечення одержувача.

Суд встановив, що під час розгляду справи № 380/9904/22 суд правової оцінки нормам Постанови № 118 не надавав, а отже проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування положень цієї Постанови, не підлягає оцінці органом державної виконавчої служби щодо належного виконання рішення суду у зазначеній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Станом на 14.09.2023, дату прийняття постанови про накладення на боржника штрафу, невиконаним залишилось рішення суду в частині виплати доплати перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022.

Щодо даної обставини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХЇЇ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них. компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частинами 1, 2 ст. 23, ст. 116 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", яка набрала чинності з 01.04.2021, впроваджено централізоване фінансування виплати пенсій.

Суд зауважує, що у спірному випадку причиною часткового невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22 слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.

У Постанові від 20.05.2021 (справа № 420/5465/18 номер в ЄДРСР 97054899) Верховний Суд вказав, що: " умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При наданні оцінки вжитих позивачем заходів щодо виконання рішення суду не встановлено наявності вини та умислу на навмисне невиконання боржником рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 380/9904/22.

Отже, суд вважає протиправною постанову від 14.09.2023 ВП № 70753278 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду цієї справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та скасування постанови від 14.09.2023 ВП № 70753278.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 72-78, 94, 241 - 246, 262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Батюк М.В. від 14.09.2023 ВП № 70753278 про накладення штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, Львівська область, місто Львів, пл. Шашкевича, буд. 1; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна