Справа № 240/19809/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу період роботи з 31.07.1981 р. по 28.02.1995 відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 та прийняти рішення про призначення пенсії за віком з 27.03.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 19.05.2023 подала заяву про призначення пенсії на підставі ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте відповідач прийняв рішення та відмовив у призначенні пенсії, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності з 31.07.1981 до 28.02.1995, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою та відсутня назва підприємства при прийняті на роботу. Позивач наголошує, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. За наведених обставин позивач вважає, що їй протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком, внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Через відділ документального забезпечення суду 17.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж, передбачений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". А тому, відмова у призначенні пенсії прийнята у відповідності до чинного законодавства.
Через відділ документального забезпечення суду 18.08.2023 надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. У відзиві на адміністративний позов відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на підставі поданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи з 31.07.1981 до 28.02.1995. А тому, відмова у призначенні пенсії прийнята у відповідності до чинного законодавства.
Від позивача 23.08.2023 надійшла відповідь на відзив, у якій остання просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідачами не спростовано підстав позову.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-43В від 07.07.2023 та №01-62В від 05.10.2023 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в періоди з 24.07.2023 по 11.08.2023 та з 16.10.2023 по 27.10.2023.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що позивач 19.05.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.
Відповідачем в обґрунтування свого рішення зазначено, що згідно із наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 11 місяців 9 днів. Наголошує, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 31.07.1981 до 28.02.1995, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою та відсутня назва підприємства при прийняті на роботу.
Про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 29.05.2023 №2600-0210-8/105705.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась до суду із відповідним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності на дату досягнення відповідного віку страхового стажу, зокрема, у період з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 - не менше 30 років.
Відповідно до абзацу 2 частини 4 ст. 26 Закону наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Як зазначалось, відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 : з 31.07.1981 до 28.02.1995, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою та відсутня назва підприємства при прийняті на роботу.
Надаючи оцінку рішенню відповідача, суд враховує наступне.
На момент заповнення трудової книжки позивача вперше, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162 ).
Відповідно до п.2.2 Інструкції №162, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.11 Інструкції №162 встановлено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.
Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 встанолено, що після закінчення навчання у Київському професійно-торговельному училищі з 01.09.1980 по 30.07.1981 позивач прийнята на посаду продавця швейного відділу за направленням Київського професійно-технічного училища, про що свідчить запис №2. В подальшому, 01.10.1984 позивач переведена на посаду продавця швейного відділу, про що зроблено запис №3.
01.04.1989 ОСОБА_1 переведена на посаду продавця 1 категорії швейного відділу та зроблено відповідний запис № 4
Відповідно до запису №5 від 01.10.1991 Торгово-орендним підприємством "Мінськ" позивачку переведено з Мінського універмагу на посаду продавця 1 категорії (галантерейного) швейного відділу. В подальшому, 28.02.1995 ОСОБА_2 звільнена в порядку переводу в акціонерне товариство "Мінськ", про що свідчить запис №6.
З 01.03.1995 позивач зарахована на посаду продавця 1 категорії швейної секції АТ "Мінськ" та здійснено запис №7.
Також, судом встановлено, що на сторінці з записами №№4-7 міститься запис про те, що Мінський універмаг перейменовано в Орендне підприємство "Мінськ", надалі перейменовано в Акціонерне товариство "Мінськ" з проставленням відповідних печаток цих підприємств.
Дані записи відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому, чітку дату звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій працювала позивач.
Також слід врахувати, що за нормами трудового законодавства зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У випадку зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, поділу, приєднання, перетворення, виділення,) дія трудового договору працівника продовжується.
Щодо відсутності печатки та назви підприємства у записі про прийняття на роботу слід зазначити, що обов`язок щодо заповнення трудової книжки та внесення достовірних даних покладається на роботодавця, а не на працівника, а тому наявність певних недоліків в трудовій книжці позивача не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу останньої вищевказаних періодів роботи за умови наявності інших обов`язкових реквізитів, які надають можливість ідентифікувати зроблені записи.
На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства (висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17).
Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
А тому, з огляду на викладене, відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 31.07.1981 до 28.02.1995 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 27.03.2023, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).
Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 19.05.2023 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, яке визначене за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку.
Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Згідно абзацу шостому підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Таким чином, відповідачі входять в єдину систему територіальних органів Пенсійного фонду України.
З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2023 про призначення пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача.
Враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позов слід задовольнити частково.
Також слід зазначити, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч.2 ст.9 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.05.2023 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 13 грудня 2023 року.

Суддя Л.А.Шуляк