Справа № 640/20000/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання обов`язків зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків військової частини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків військової частини та видати відповідний наказ у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 "Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 за №611/25388;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невжиття заходів з розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України";

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022 та видати відповідний наказ.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невжиття заходів з розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стався 21.03.2022 під час проходження ним військової служби у приміщенні школи НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) призначити та провести розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), що стався 21.03.2022 під час проходження ним військової служби у приміщенні школи АДРЕСА_4

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні, суддю-доповідача, представників сторін, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_4 , що виданий 12.07.2021 органом 4812.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.03.2022 №44/М1 "Про зарахування в запас та присвоєння військового звання "СОЛДАТ ЗАПАСУ" військовозобов`язаний ОСОБА_1 зарахований в запас з присвоєнням військового звання "СОЛДАТ ЗАПАСУ", ВОС-100915А.

Факт визнання позивача придатним до військової служби та зарахування призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_12 у запас ІНФОРМАЦІЯ_3 також підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , яке було видано ІНФОРМАЦІЯ_2 01.03.2022 .

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.03.2022 №45/М1 відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" солдата ОСОБА_1 призвано по мобілізації 02 березня 2022 року до військової частини № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписного епікризу Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" №3690 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в клініці щелепно-лицевої хірургії та стоматології з 21.03.2022 по 12.06.2022. Основний діагноз: МВТ (21.03.2022): ВЧМТ, забій головного мозку з вогнищами забоїв в базальних відділах лобної ділянки. Вогнепальне осколкове сліпе поранення середньої зони обличчя, багатоуламковий перелом верхньої щелепи по типу Ле-Фор ІІ, перелом гранчастої, багатоуламковий перелом з серединним зміщенням верхньої, внутрішньої та нижньої стінок орбіт із руйнацією очного яблука лівого ока, обох стінок фронтальної пазухи, перелом кісток носу. Рвано-забійна рвана рана нижньої та верхньої повік. Контузія важкого ступеня, частковий гемофтальм, субретинальний та субхореоідальний крововилив, садна повік правого ока.

Після проходження лікування позивача визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000093, зареєстрованому 21.03.2022 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за частиною другою статтею 414 Кримінального кодексу України за фактом порушення поводження зі зброєю з боку члена Територіальної оборони м. Києва ОСОБА_2 , який 21.03.2022, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок необережного поводження з гранатометом загинув на місці та наніс поранення двом членам Територіальної оборони, що підтверджується витягом з ЄРДС від 14.04.2022.

З матеріалів досудового розслідування позивач дізнався, що військова частина НОМЕР_1 не зарахувала його до списків особового складу військової частини, а також не провела розслідування нещасного випадку, що стався.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення позивача до списків особового складу військової частини та непроведення розслідування нещасного випадку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою та четвертою статті 2 Закону №2232-ХІІ визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Цим Законом гарантуються військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, в тому числі передбачає охорону здоров`я, медичну допомогу військовослужбовців, а також відповідну допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності внаслідок поранення при виконанні обов`язків військової служби.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону України №2232-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до положень частин другої, третьої статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону Закон №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

У спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджується, що позивач є громадянином України, що призваний на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.03.2022 №45/М1 та направлений 02.03.2022 до Військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Як вбачається з тимчасового посвідченнч військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , яке було видано ІНФОРМАЦІЯ_2 01.03.2022 №45361 ОСОБА_1 у пункті 12 проставлена відмітка "02.03.2022 призваний по мобілізації" з проставленням підпису військового комісара та печатки ІНФОРМАЦІЯ_12, а в пункті 13 "Відмітки про військовий облік" проставлений штамп про зняття з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 02.03.2022 з проставленням підпису відповідальної особи.

Вказане додатково підтверджує, що позивач втратив статус військовозобов`язаного 02 березня 2022 та цього ж дня набув статусу військовослужбовця.

Тому позивач уважається таким, що почав проходження військової служби 02.03.2022, а відтак держава гарантує соціальний і правовий захист позивача як військовослужбовця відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Висновуючи зазначене, позивач має статус військовослужбовця (тобто проходив військову службу) 21 березня 2022 року, коли стався нещасний випадок.

На час виникнення спірних правовідносин організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів визначала Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 р. за №611/25388 (Наказ №333 від 26.05.2014 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 280 від 15.09.2022).

Згідно з пунктом 6.1 глави 6 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (далі - Інструкція №333), яка була чинною станом на березень 2022 року, військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших під час прямування до них, враховуються як поповнення відповідно до пунктів 6.2-6.10 цієї глави.

Відправлення поповнення здійснюється у складі команд. Особи, персонально переміщені по службі з одних військових частин до інших, відправляються до місця служби одиночним порядком.

Відповідно до пункту 6.2 глави 6 Інструкції №333 під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи:

- іменний список на відправлених - у начальника (старшого) команди;

- військово-перевізні документи на кожного військовослужбовця;

- документи, що посвідчують особу військовослужбовця, - на руках у кожного військовослужбовця;

- обліково-послужна картка сержантів і солдатів (крім офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу), службова картка і медична книжка - у начальника (старшого) команди в опечатаному пакеті;

- продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат або розрахункова книжка на кожного військовослужбовця - у начальника (старшого) команди або на руках у кожного військовослужбовця.

За приписами пункту 6.3 глави 6 Інструкції №333 під час відправки одиночним порядком у кожного військовослужбовця повинні бути: припис, документи, що посвідчують особу військовослужбовця, військово-перевізні документи, продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат (розрахункова книжка), а в опечатаному пакеті - обліково-послужна і службова картки, медична книжка. У приписах офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особову справу.

Згідно з пунктом 6.5 глави 6 Інструкції №333 іменний список на поповнення (додаток 30), відправлене з однієї військової частини до іншої у складі військової команди, складається у трьох примірниках. Перший та другий примірники Іменного списку на поповнення вручаються начальнику (старшому) команди, а третій примірник підшивається до справи військової частини.

Іменний список на поповнення підписується начальником штабу військової частини і засвідчується гербовою печаткою за умовною назвою. При передачі особового складу до пункту прийому поповнення перший примірник Іменного списку на поповнення передається особі, яка приймає поповнення, а другий примірник підписується тим, хто здає, і тим, хто приймає особовий склад, засвідчується гербовою печаткою військової частини, яка приймає поповнення, після чого разом з актом (пункт 6.8 цієї глави) повертається до військової частини, з якої прибув особовий склад.

Представником третьої особи надано до матеріалів справи копію третього примірнику поіменного списку військовозобов`язаних та резервістів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 до команди № НОМЕР_1 у зв`язку з призовом за мобілізацією.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних та резервістів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 до команди № НОМЕР_1 у зв`язку з призовом за мобілізацією, ОСОБА_1 у складі команди з двома іншими військовослужбовцями направлений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

У пункті 2 цього поіменного списку "Пункт призначення (пункт зустрічі)" зазначено, що пунктом призначення є ПЗП в/ч НОМЕР_1 ", що означає пункт збору поповнення військової частини НОМЕР_1 . У списку також зазначено порядок відправки - "автотранспортом". Вказано, що команда продовольством не забезпечена.

Щодо обставин прибуття військовослужбовця ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 , то як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, представник Військової частини НОМЕР_1 заперечує як факт прибуття військовослужбовця ОСОБА_1 до пункту призначення в/ч НОМЕР_1 , так і факт розміщення підрозділів в/ч НОМЕР_1 на території школи НОМЕР_7 в м.Києві, де стався нещасний випадок з ОСОБА_1 .

З пояснень ІНФОРМАЦІЯ_4 суду першої інстанції, вбачається, що зазначений пункт призначення "ПЗП в/ч НОМЕР_1 " (тобто, пункт збору поповнення військової частини НОМЕР_1 ) знаходився у приміщенні школи ІНФОРМАЦІЯ_11, яка знаходиться поруч з будівлею ІНФОРМАЦІЯ_4. Тому можна вважати, що позивач належним чином прибув 02.03.2022 до військової частини НОМЕР_1 , а тому така військова частина була зобов`язана зарахувати його до списків особового складу військової частини.

Також Київським окружним адміністративним судом було оглянуто Історію організаційного будівництва та розвитку ІНФОРМАЦІЯ_7, відповідно до наданого для огляду в судовому засіданні документу, який містить гриф "Для службового користування" і не підлягає копіюванню, з 24.12.2021 введено в дію штат №05/194-ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.12.2021 №Д-321/10/дск. Відповідно до наданої Історії організаційного будівництва та розвитку ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 є закритим найменуванням в/ч НОМЕР_1 .

Під час розгляду справи Військовою частиною НОМЕР_1 визнаний і не заперечувався факт того, що ІНФОРМАЦІЯ_8 є закритим найменуванням в/ч НОМЕР_1 .

В матеріалах справи наявні показання свідків, які були відібрані слідчим Державного бюро розслідувань у школі НОМЕР_7 в м.Києві одразу після інциденту 21.03.2022, а саме, допитані були: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Під час судових засідань Київським окружним адміністративним судом були допитані свідки: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Також Шостим апеляційним адміністративним судом під час судового засідання був допитаний як свідка ОСОБА_7 .

Варто зазначити, що зазначені свідки підтвердили, що вони, як військовослужбовці з 02 березня 2022 року були розміщені в школі ІНФОРМАЦІЯ_9, в подальшому 5-6 березня 2022 року переміщені до школи ІНФОРМАЦІЯ_10, де проходили військову службу у складі НОМЕР_6 батальйону ТРО, оформлення документів про зарахування до списків особового складу військової частини відбувалось поступово, оскільки з огляду на високий рівень надходження добровольців у ті дні військові частини не встигали належним чином та у встановлений строк оформлювати відповідні документи та видавати накази. Свідки підтвердили, що існував список військовослужбовців, які мали бути направлені до військової частини НОМЕР_1 для написання рапорту про оформлення до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . При цьому, свідок ОСОБА_3 повідомив, що такий список формувався саме військовою частиною НОМЕР_1 , та в ній точно був зазначений ОСОБА_1 , який не зміг вчасно з`явитись для оформлення документів через хворобу.

Зазначені обставини також вказують на обізнаність командування військової частини НОМЕР_1 про відправлення до них поповнення військовослужбовців, в тому числі і ОСОБА_1 .

Враховуючи показання позивача як свідка, а також свідчення осіб, які були допитані слідчим Державного бюро розслідування в рамках кримінального провадження, а також свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у ході розгляду даної адміністративної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, перебуваючи на військовій службі за мобілізацією, постійно перебував з 01.03.2022 на території школи ІНФОРМАЦІЯ_11, в подальшому 5-6.03.2022 був переміщений до школи НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де проходив військову службу у складі НОМЕР_6 батальйону ТРО, що є закритим найменуванням в/ч НОМЕР_1 .

Крім того, в судовому засіданні 31.07.2023 за ініціативою військової частини НОМЕР_1 Київським окружним адміністративним судом був допитаний як свідок ОСОБА_8 , який станом на лютий-березень 2022 року проходив військову службу на посаді начальника групи цивільно-військового співробітництва військової частини НОМЕР_1 та до компетенції якого входило проведення розслідувань відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України. Свідок ОСОБА_8 пояснив, що військова частина НОМЕР_1 станом на момент початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022 розміщувалась в підвальному приміщенні Солом`янської РДА. В коло посадових обов`язків свідка на цей момент входило проведення всіх службових розслідувань, пов`язаних із загибеллю та пораненням військовослужбовців. Свідок весь час з 24.02.2022 до 12.04.2022 перебував в підвальному приміщенні Солом`янської РДА за адресою розташування військової частини НОМЕР_1 , де виконував службові обов`язки. Свідок пояснив, що з 20.03.2022 до військової частини НОМЕР_1 не надходила інформація з медичних закладів, від правоохоронних органів про поранення військовослужбовця ОСОБА_1 . По наказах військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_1 не проходив. Дізнався про військовослужбовця ОСОБА_1 з позовної заяви ОСОБА_1 , поданої у грудні 2022 року до суду. Правових підстав для проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 не було у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 . Свідок пояснив, що з 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 тривав активний процес зарахування до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 військовослужбовців з числа добровольців, проте до серпня 2022 року до в/ч НОМЕР_1 не направлено жодного військовослужбовця з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, про що свідку було відомо зі слів працівників відділу персоналу в/ч НОМЕР_1 .

Доводи військової частини НОМЕР_1 , що їх підрозділи не дислокувалися на території школи НОМЕР_7 м. Києва, є суперечливими, оскільки один з військовослужбовців, який 21.03.2022 перебував на навчанні разом з позивачем в одному приміщенні під час нещасного випадку був командир відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . У ході судового розгляду зазначена особа підтвердила, що перебував разом з позивачем та багатьма іншими особами у приміщенні школи №149 та школи ІНФОРМАЦІЯ_10, де проходив бойове навчання. При цьому допитаний як свідок ОСОБА_3 повідомив, що дійсно була плутанина із його оформленням, оскільки спочатку він був призначений на посаду офіцера відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_3 , але з перших днів березня 2022 року перебував у школі у складі НОМЕР_6 батальйону ТРО (в/ч НОМЕР_1 ), у списки якої був зарахований 09.03.2022. В подальшому ці суперечності були усунуті.

Тобто, за твердженнями Військової частини НОМЕР_1 підрозділи в/ч НОМЕР_1 не розміщувалися у школі НОМЕР_7 м. Києва, проте вказані аргументи відповідача спростовуються свідченнями допитаних у судових засіданнях під час розгляду справи свідків, які надали суду свідчення про постійне перебування на військовій службі за мобілізацією, з 01.03.2022 на території школи ІНФОРМАЦІЯ_11, в подальшому 5-6.03.2022 - на території школи НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_1 , які усвідомлювали, що проходять військову службу у складі НОМЕР_6 батальйону ТРО, що є закритим найменуванням в/ч НОМЕР_1 .

З огляду на вказане колегія судів висновує, що у приміщенні школи НОМЕР_7 м. Києва 21.03.2022 під час того, як стався нещасний випадок з ОСОБА_1 , перебували саме підрозділи військової частини НОМЕР_1 , з огляду на що можна встановити факт того, що позивач прибув до визначеного у наказі про мобілізацію місця проходження військової служби.

У свою чергу, пунктом 2.8 глави 2 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (чинна станом на 21.03.2022) передбачено, що зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:

для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця;

для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу.

Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 була зобов`язана 02.03.2022, у день прибуття позивача до військової частини в/я НОМЕР_1 видати письмовий наказ по стройовій частини про зарахування до списків військової частини прибулого особового складу, у тому числі ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що законодавством не передбачено обов`язку військовослужбовця здійснювати контроль за веденням обліку та виданням відповідним командуванням військової частини усіх необхідних документів щодо зарахування до списків військової частини. Так само, військовослужбовець не може нести негативні наслідки за порушення командуванням військової частини порядку ведення воєнного обліку. Більш того, у ситуації, що склалася, держава, яка взяла зобов`язання забезпечувати усіма належними умовами військовослужбовця, переклала усі негативні наслідки виключно на військовослужбовця лише на підставі нескладення самою державою (відповідним органом - військовою частиною) необхідних документів.

Це є неприпустимим, оскільки таким чином військова частина НОМЕР_1 , достеменно знаючи про направлення до неї військовослужбовця ОСОБА_1 (що підтверджено показаннями свідків під час розгляду справи і самим позивачем, допитаним як свідок), з об`єктивних причин у визначений час не здійснила всіх необхідних дій для зарахування позивача до списків особового складу військової частини, а після того, як 21.03.2022 стався нещасний випадок, самоусунулася від проблеми та виправдовує свою бездіяльність тим, що позивач не був зарахований до списків особового складу цієї військової частини.

Разом з тим, позивач, перебуваючи на військовій службі, внаслідок події, що сталася 21.03.2022 (оцінку якій мають надати у межах досудового та службового розслідування) втратив зір повністю та отримав інвалідність першої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.06.2023 серії 12ААГ №476645, яка видана Івано-Франківською міською МСЕК.

Проте належні позивачу пільги та компенсації у статусі військовослужбовця позивач не може отримати з огляду на протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положення статті 24 Кодексу законів про працю України, яка передбачає, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно із частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Окрім цього, щодо можливості застосування судами положень Кодексу законів про працю до правовідносин у сфері захисту трудових прав військовослужбовця у випадках, якщо спеціальним законодавством не врегульовано спірні правовідносини, висловився Верховний Суд у постанові від 22.06.2023 у справі №380/152/20.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд констатує, що матеріалами справи підтверджено, що позивач, маючи документи про його направлення до військової служби НОМЕР_1 , прибув до місця дислокації підрозділів зазначеної військової частини та розпочав проходження військової служби з 02.03.2022. Проте, командир військової частини протиправно не видав відповідний наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини, але допустив його до проходження військової служби, зокрема для проходження навчання. Обставини невиконання такого обов`язку не можуть нівелювати необхідність виконання такого обов`язку у подальшому, тим більше, після настання нещасного випадку.

Щодо позовної вимоги стосовно проведення розслідування нещасного випадку, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі - Інструкція №332).

Пунктом 1 розділу II Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктами 2-3 розділу II Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен (на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції №332 командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:

- негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);

- у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;

- залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо), - протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;

- якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;

- протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;

- забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Пунктом 8 розділу II Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

- обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;

- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (пункт 9 розділу II Інструкції №332).

Пунктом 18 розділу II Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до В той же час, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції № 332.

Військова частина НОМЕР_1 не заперечує, що нею не проводилось службове розслідування події, що сталася 21.03.2022, обґрунтовуючи це тим, що позивач не є військовослужбовцем цієї військової частини. Водночас у межах цієї справи встановлено протиправну бездіяльність даного відповідача щодо неоформлення позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога стосовно розслідування нещасного випадку є похідною та прямо залежить від обов`язку зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а тому з огляду на викладене, військову частину НОМЕР_1 необхідно зобов`язати провести розслідування нещасного випадку, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 .

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено - 11 грудня 2023 року.