Справа № 160/18829/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 07.09.2006 по 31.05.2018 в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР» згідно довідки №313 від 08.08.2018 та з 19.05.2023 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 на підставі заяви про призначення пенсії від 19.05.2023 №272.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Позивач послалася на те, що набуття нею права на призначення пенсії підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яким зміни до пункту «б» статті 13 Закону №1788 щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом №213, визнані неконституційними. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії з підстав не досягнення 55-річного віку. Також, позивач не погоджується з роз`ясненнями відповідача щодо відсутності підстав для зарахування періоду роботи в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» у подвійному розмірі, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на лату звернення із заявою про призначення пенсії позивач не досягла 55-річного ріку. Також, відповідач зазначає, що до стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховуються періоди роботи виключно для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Від ГУ ПФУ в Рівненській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на момент звернення до органу ПФУ позивач досягла 52 років, що суперечить вимогам чинного закону щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до записів трудової книжки, позивач з 07.09.2006 по 31.05.2018 працювала сестрою медичного стаціонару по обслуговуванню туберкульозних хворих відділення легеневого туберкульозу №1, сестрою медичного стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих в ОКХ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» (КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР»).
Даний період роботи також підтверджується Довідкою уточнюючою особливий характер роботи від 08.08.2018 №313, в якій, зокрема, зазначено, що відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 07.9.2006 по 31.05.2018 зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
В подальшому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.05.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до принципу екстериторіальності, заяву передано на розгляд до ГУ ПФУ у Рівненській області.
Відповідачем у рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців 6 днів, з урахуванням кратності по ст.60 для права становить 39 років 3 місяці.
Пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 23 роки 5 місяців 20 днів.
Після отримання позивачем рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із запитом щодо надання інформації про підстави зарахування ГУ ПФУ в Рівненській області спірного періоду роботи в одинарному розмірі.
Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо відмов у призначенні пенсії з підстав не досягнення 55-річного віку, суд зазначає наступне.
Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України ).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у зразковій справі від 03.11.2021 №360/3611/20.
Оскільки, в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено про наявність страхового стажу 27 років 07 місяців 06 дні (з урахуванням кратності 39 років 3 місяці), а пільгового стажу 23 роки 05 місяців 20 днів, (що є достатнім для призначення пільгової пенсії за Списком №2), та відповідачем не наведено інших підстав відмови у призначенні пенсії, ніж ті, що вказані в оскаржуваному рішенні, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Враховуючи викладене, відмова ГУ ПФУ в Рівненській області в призначенні пенсії, є протиправною.
Щодо позовної вимоги про зарахування періоду роботи з 07.09.2006 по 31.05.2018 у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.
Стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) встановлює пільги по обчисленню стажу (зарахування стажу роботи у подвійному розмірі) в деяких медичних закладах, а саме:
-лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я;
-у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД;
-в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я;
-у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я;
-у психіатричних закладах охорони здоров`я / закладах з надання психіатричної допомоги.
За приписами статті 1 Закону України від 05.07.2001 №2586 «Про протидію захворюванню на туберкульоз» (далі - Закон №2586):
-протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
-туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закон №2586 медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я», зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я містить, зокрема, протитуберкульозний диспансер.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 №514 затверджено «Перелік туберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.1 Лікарняні: протитуберкульозний диспансер.
Отже, протитуберкульозний диспансер належить до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому робота у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі.
Крім того, у довідці від 08.08.2018 №313 зазначено, що період з 07.09.2006 по 31.05.2018 робота в інфекційному закладі зараховується до стажу в подвійному розмірі, відповідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Суд звертає увагу, що відповідно до розрахунку стажу, здійсненого під час розгляду заяви від 19.05.2023 про призначення пенсії, період з 07.09.2006 по 31.05.2018 зараховано з позначкою «Мед. заклад із ст. 60», кратність 1.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що спірний період роботи позивача повинен бути зарахований до стажу роботи у подвійному розмірі, відповідно до приписів статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Як зазначалось судом вище, після отримання позивачем рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з запитом про надання інформації про причини не зарахування ГУ ПФУ в Рівненській області спірного періоду роботи в подвійному розмірі.
Тобто, розрахунок стажу роботи позивача, в тому числі пільгового та визначення кратності, здійснювалось саме ГУ ПФУ в Рівненській області.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області лише розглянуто звернення позивача та надано роз`яснення з приводу дій, вчинених саме ГУ ПФУ в Рівненській області.
Таким чином, суд доходить висновку, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не вчинялись жодні дій щодо відмови у зарахуванні спірного періоду роботи в подвійному розмірі, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати спірний період роботи у подвійному розмірі та призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, за наслідками розгляду справи, судом встановлено, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково .
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області в розмірі 536,80грн.
Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 07.09.2006 по 31.05.2018.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 07.09.2006 по 31.05.2018 в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР» та призначити ОСОБА_1 з 19.05.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська