Справа № 200/5506/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року Справа№200/5506/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.10.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 (далі - Відповідач), в якому просив суд:

визнати незаконною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_2 , полковника ОСОБА_2 , щодо невидання наказу про нарахування та виплату мені, старшому солдату Військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , визначеного законом грошового забезпечення у зв`язку з отриманою 28.08.2022 р. вибуховою травмою та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з пораненням;

зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 , полковника ОСОБА_2 , видати накази щодо нарахування та виплати мені, старшому солдату Військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , визначеного законом грошового забезпечення у зв`язку з отриманою 28.08.2022 р. вибуховою травмою та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з пораненням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Піски Донецької області потрапив під ворожий артилерійський обстріл, внаслідок чого отримав поранення вибухову травму; відкриту не проникаючу черепно-мозкову травму, струс головного мозку; відкрите вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої лобної ділянки з переломом лобної кістки та наявністю стороннього тіла металевої щільності у лобній кістці; відкрите вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин середньої третини лівої гомілки зі сторонніми тілами, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 19 вересня 2022 року. Поранення настали при здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, пов`язане з захистом Батьківщини під час воєнного стану та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, що зазначено у довідці про обставини травми від 03.03.2023 року. На підставі викладеного мені. ОСОБА_1 , мала б бути проведена виплата грошового забезпечення - «лікарняного», однак така виплата й досі не проведена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Зазначив, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2022 №487 та від 20.09.2022 №529, Позивач у період з 30.08.2022 по 20.09.2022 перебував на лікуванні. Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2022 №531 та від 21.10.2022 №591 Позивач у період з 22.09.2022 по 21.10.2022 Позивач перебував у відпустці за станом здоров`я.

Водночас, у згаданий період будь-які рішення щодо невиплати Позивачу грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 не приймались. Письмові накази про призупинення виплати грошового забезпечення Позивачу у військовій частині НОМЕР_2 не видавались. Зупинення виплати належного грошового забезпечення Позивачу у період з 29.08.2022 по 19.09.2022 не здійснювалось.

Згідно довідки від 19.09.2023 №0989/10/3472 Позивачу грошове забезпечення виплачувалось у повному обсязі. У період з серпня 2022 по грудень 2022 року Позивачем було отримано грошове забезпечення у сумі 69108,75 грн., індексацію грошового забезпечення у сумі 6741,03 грн. Позивачу у серпні, вересні, жовтні та листопаді виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування на лікуванні та відпустці.

Стосовно тверджень Позивача, що йому, нібито, не виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, зазначив наступне. Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 19.09.2023 №0989/10/3472 у листопаді 2022 року Позивачу було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 13821,75 грн. Виплата такої допомоги було оформлено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2022 №3388. Підсумовуючи, слід дійти висновку, що заявлені позовні вимоги Позивачем до командира військової частини НОМЕР_2 не обґрунтовані та безпідставні.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_4 . 26 березня 2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №60рс призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 01 вересня 2021 року має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19 вересня 2022 року №330, встановлено, що старший солдат за контрактом ОСОБА_1 , призваний у на військову службу Устинівським районним центром комплектування та соціальної підтримки Кіровоградської області, у Збройних Сила України по мобілізації з березня 2022 року. 28.08.2022 року отримав травму у зв`язку з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять), календарних днів.

Згідно до відки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.03.2023 року №1680 старший солдат ОСОБА_1 28.08.2022 року отримав вибухову травму. Відкриту не проникаючу черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Відкрите вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої лобної ділянки з переломо лобної кістки та наявністю стороннього тіла металевої щільності у лобній кістці. Відкрите вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин середньої третини лівої гомілки зі сторонніми тілами. Поранення даного військовослужбовця настало при здійснені ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, пов`язане з захистом Батьківщини під час дії воєнного стану та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2022 №487 та від 20.09.2022 №529, Позивач у період з 30.08.2022 по 20.09.2022 перебував на лікуванні.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2022 №531 та від 21.10.2022 №591 Позивач у період з 22.09.2022 по 21.10.2022 Позивач перебував у відпустці за станом здоров`я.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.12.2022 року №3388, військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 здійснено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням поранення на підставі абзацу 1 пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 18 лютого 2020 року №45 зі змінами відповідно до додатку 1.

Згідно додатку 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2022 року №3388 вказана допомога була виплачена ОСОБА_1 на підставі рапорту вх. №21912 від 14.12.2022 року.

Згідно до відки військової частини НОМЕР_2 від 19.10.2023 року №0989/10/3472 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено:

за серпень 2022 року: грошове забезпечення 13821,75 грн., індексація 1281,80 грн., винагорода відповідно до постанови КМУ №168 79 677,42 грн.;

за вересень 2022 року: грошове забезпечення 13821,75 грн., індексація 1281,80 грн., винагорода відповідно до постанови КМУ №168 95 333,33 грн.;

за жовтень 2022 року: грошове забезпечення 13821,75 грн., індексація 1281,80 грн., винагорода відповідно до постанови КМУ №168 77 419,35 грн.;

за листопад 2022 року: грошове забезпечення 13821,75 грн., індексація 1424,80 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 13821,75 грн., винагорода відповідно до постанови КМУ №168 60 333,33 грн.;

за грудень 2022 року: грошове забезпечення 13821,75 грн., індексація 1470,83 грн., винагорода відповідно до постанови КМУ №168 25 161,29 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим законом, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України; та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Розділом XXIV Порядку № 260 врегульовані питання щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Так, пунктом 1 розділу XXIV Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 7 розділу XXIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_7 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_7 .

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пунку 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022) доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: 2-1. «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно з абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 №44, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі- Порядок №260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Як було встановлено судом, 26 березня 2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №60рс Позивач призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19 вересня 2022 року №330, встановлено, що старший солдат за контрактом ОСОБА_1 , призваний у на військову службу Устинівським районним центром комплектування та соціальної підтримки Кіровоградської області, у Збройних Сила України по мобілізації з березня 2022 року. 28.08.2022 року отримав травму у зв`язку з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять), календарних днів. Факт отримання травми також підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.03.2023 року №1680.

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2022 №487 та від 20.09.2022 №529, Позивач у період з 30.08.2022 по 20.09.2022 перебував на лікуванні.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2022 №531 та від 21.10.2022 №591 Позивач у період з 22.09.2022 по 21.10.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.12.2022 року №3388, військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 здійснено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням поранення на підставі абзацу 1 пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 18 лютого 2020 року №45 зі змінами відповідно до додатку 1.

Згідно додатку 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2022 року №3388 вказана допомога була виплачена ОСОБА_1 на підставі рапорту вх. №21912 від 14.12.2022 року.

Згідно до відки військової частини НОМЕР_2 від 19.10.2023 року №0989/10/3472 у період лікування та перебування у відпустці Позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, також Позивачу була виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 13821,75 грн.

Відтак, позивач отримував належне йому грошове забезпечення передбачене Постановою №168 та Порядком №260. Даний факт підтверджується матеріалами справи.

Отже, судом не встановлено бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві визначеного законом грошового забезпечення у зв`язку з отриманою 28.08.2022р. вибуховою травмою та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з пораненням, а, відповідно, і не встановлено порушень такою бездіяльністю прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

У відповідності до ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський