Справа № 200/5985/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Справа№200/5985/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2023 року з використанням модуля «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи адвокат Гуревич Р.Г., представник позивача Стружка В.Є., подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» щодо позивача з 01 вересня 2022 року;

- зобов`язати відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01 вересня 2022 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою та з 11.08.2014 перебуває на обліку як отримувач страхових виплат у Дніпровському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. З 1 вересня 2022 року йому було призупинено нарахування щомісячних страхових виплат, про що було повідомлено при спілкуванні у телефонному режимі. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки остання не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзиву на адміністративний позов не надало. За даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Донецького окружного адміністративного суду ухвали про відкриття провадження у справі та про витребування доказів від 06 листопада 2023 року в електронному вигляді були доставлені до електронного кабінету відповідача 06 листопада 2023 року о 21:57.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

30 жовтня 2023 року позовна заява залишена без руху.

06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позивачу поновлений строк звернення до суду з даним позовом.

06 листопада 2023 року від відповідача витребувані докази.

06 грудня 2023 року до відповідача застосовані заходи процесуального примусу у виді штрафу.

06 грудня 2023 року від відповідача повторно витребувані докази.

06 грудня 2023 року вирішено провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання, при значене на 14 грудня 2023 року, сторони не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідач не повідомив суд про причини неявки свого представника.

Керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заяві по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку як потерпілий у Фонді соціального страхування України з 25 березня 2003 року, має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво.

За висновком МСЕК від 16 березня 2006 року, серія ДОН-05 № 112063, ОСОБА_1 встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності 65%, встановлено III групу інвалідності, безстроково.

ОСОБА_1 з 11 серпня 2014 року перебуває на обліку та отримує щомісячні страхові виплати в Дніпровському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Відповідно до довідки від 05.11.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції тимчасовою адресою перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Згідно з Повідомленням про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», яке видано Міністерством фінансів України, за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України особа, яка претендує на страхову виплату проживає за кордоном: ОСОБА_2 23 вересня 2021 року перетнув державний кордон в пункті перетину «Гоптівка», закордонний паспорт НОМЕР_2 . Відомості щодо перетину пункту пропуску в зворотному напрямку відсутні.

01 вересня 2022 року Дніпровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровський області прийнята постанова № 12002/147356/40803/27 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», якою на підставі статей 44, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затримана потерпілому ОСОБА_1 щомісячна страхова виплата з 01 вересня 2022 року.

11 жовтня 2023 року адвокат Гуревич Р. представник позивача ОСОБА_1 звернувся із адвокатським запитом (вх. №12191/К-0400-23) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області, в якому просив повідомити про підстави припинення щомісячних страхових виплат.

16 жовтня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області листом №0400-010315-8/161994 повідомило адвоката ОСОБА_3 , що страхові виплати позивачу були затримані з 01.09.2022, за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України з вересня 2021 року ОСОБА_1 проживає за кордоном.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1105-XIV) особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 36 Закону №1105-XIV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Частинами 5 та 6 статті 47 вказаного Закону визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Згідно зі статтею 46 Закону №1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

У статті 27 Закону України від 14.01.1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Тобто, вказаний перелік є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати страхових виплат з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом (Закон №16/98-ВР) чи законодавством (Закон №1105-XIV).

В листі від 16.10.2023 №0400-010315-8/161994 відповідач посилається на те, що за даними Адміністрації Державної прикордонної служби позивач з вересня 2021 року проживає за кордоном, виплата страхових виплат позивачу припинена у зв`язку з проживання позивача за кордоном.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2002 року №544-р «Про відкриття пунктів пропуску через державний кордон» для автомобільного сполучення через державний кордон з Російською Федерацією був відкритий міждержавний пункт пропуску - Гоптівка.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який відповідними указами продовжено і діє дотепер.

За підпунктом 2 пунктом 4 цього Указу Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

За статтею 1, частини 2 статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Право громадян на соціальний захист гарантоване статтею 46 Конституції України, яка частиною 2 статті 64 Конституції України не передбачена, з огляду на що в умовах воєнного або надзвичайного стану таке право може бути обмежено.

Судом враховано правову позицію Верховного суду в постанові від 1 грудня 2022 року у справі №580/2869/22.

За преамбулою Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 №324-ІХ (далі - Закон №324-ІХ) цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Згідно зі статтею 1 Закону №324-ІХ верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних; державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування; моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації; орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику; органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати; реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат.

За пунктом 1 частиною 1 статті 4 Закону № 324-ІХ завданнями органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №324-ІХ верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

За статтею 16 Закону №324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо: 1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності; 2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: 1) призначення (перерахунку) державної виплати; 2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; 3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; 4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Згідно з пунктом 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11, у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат стало підставою для затримання позивачу щомісячної страхової виплати з 01 вересня 2022 року, що відповідає вимогам законодавства та необхідно для завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

Підставою для затримання виплати позивачу страхових виплат слугувало видане Міністерством фінансів України Повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», згідно з яким, за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України особа, яка претендує на страхову виплату проживає за кордоном: ОСОБА_2 23 вересня 2021 року перетнув державний кордон в пункті перетину «Гоптівка», закордонний паспорт НОМЕР_2 . Відомості щодо перетину пункту пропуску в зворотному напрямку відсутні.

Вказану в Повідомленні інформацію позивач не спростував та не надав суду ніяких доказів стосовно свого місцезнаходження на території України.

Таким чином, підстави зазначені відповідачем є передбаченими законом підставами для припинення виплат.

Щодо осіб, які виїхали за межі України, на час виникнення спірних правовідносин застосовувалася стаття 46 Закону №1105-XIV та Порядок здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2001 року №998 (далі - Порядок №988), який є чинним дотепер.

Цей Порядок застосовувався та застосовується у разі, якщо міжнародними договорами України не встановлено інші правила здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали на постійне місце проживання за межі України (далі - потерпілий).

За пунктами 4-6 Порядку №998 для перерахування (переказу) відповідних грошових сум потерпілий подає Фонду: а) заяву за формою, що затверджується Фондом, із зазначенням способу перерахування (переказу) грошових сум; б) довідку дипломатичного представництва або консульської установи України про постійне місце свого проживання за кордоном.

Страхові виплати потерпілий одержує за своїм вибором шляхом: а) перерахування грошових сум на його рахунок, відкритий у банківській установі на території України; б) перерахування грошових сум на його рахунок у кредитній установі країни його постійного проживання за межами України; в) поштового переказу грошових сум на адресу потерпілого в країні його постійного проживання, якщо Україною укладено з нею угоду про обмін поштовими грошовими переказами.

Страхові виплати здійснюються за умови подання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування потерпілого в живих, виданого відповідно до законодавства України дипломатичним представництвом або консульською установою України.

Замість зазначеного свідоцтва потерпілий може подати Фонду документ, яким засвідчується факт перебування потерпілого в живих, виданий відповідною місцевою установою згідно із законодавством країни проживання потерпілого і легалізований в установленому порядку дипломатичним представництвом чи консульською установою України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Легалізований документ подається до Фонду разом з перекладом його українською мовою. Переклад засвідчується в дипломатичному представництві чи консульській установі України за місцем постійного проживання потерпілого або в нотаріальному порядку на території України.

У разі ненадходження зазначеного документа в установлений термін перерахування (переказ) сум страхових виплат потерпілому зупиняється до його надходження.

З 1 січня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2022 року №1350, якою, в тексті цього Порядку слово «Фонд» в усіх відмінках замінено словами «Пенсійний фонд України» у відповідному відмінку.

Таким чином, позивач не позбавлений права на відновлення щомісячних страхових виплат в разі їх правомірного призначення, в тому числі шляхом його звернення до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, що правильно відповідачем було роз`яснено у відповіді на звернення позивача з заявою стосовно підстав припинення виплат. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області листом №0400-010315-8/161994 від 16 жовтня 2023 року повідомило адвоката ОСОБА_3 , що після звернення позивача щомісячні страхові виплати можуть бути відновлені з місяця затримання.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спростування інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України про перетин ним кордону України: не пред`явлено відмітки в закордонному паспорті про повернення позивача в Україну, не надано доказів місцезнаходження позивача на території України та звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України для поновлення щомісячних страхових виплат.

Право позивача на вільний вибір місця проживання в Україні відповідачем не порушено, з огляду на що відповідні посилання позивача є безпідставними.

Таким чином, затримання позивачу щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2022 року, прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Наведені висновки ґрунтуються на правовій позиції Першого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 18 вересня 2023 року у справі №200/278/23.

Решта доводів висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача (стаття 139 КАС України).

Доказів понесення інших судових витрат сторонами не подано.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄРДПОУ 21910427, e-mail: ) про визнання протиправною та скасування постанови Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , з 01 вересня 2022 року; зобов`язання відновити нарахування страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01 вересня 2022 року, відмовити повністю.

Повний текст рішення складений 14 грудня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко