Справа № 300/5602/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/5602/21 пров. № А/857/18472/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року з питань розстрочення виконання судового рішення у справі № 300/5602/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Івано-Франківській області до комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України та Головне управління Державної казначейської служби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитами залученими державою в сумі 43893027,80 грн.

26.08.2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Стягнув з КП «Івано-Франківськводоекотехпром» за рахунок готівки, що йому належить, в тому числі, яка розміщена на рахунках, відкритих у банківських установах, в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 40 892 967 гривень 05 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

24.08.2023 року комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулося в суд із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 26.08.2022 року в справі № 300/5602/21, у якій просить розстрочити сплату залишку заборгованості в сумі 11955859,53 грн на 6 місяців рівними частинами кожного місяця по 1992643,25 грн, а останній місяць 1992643,28 грн.

26 вересня 2023 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідача про розстрочення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року.

Приймаючи цю ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду не може перевищувати одного року з дня його ухвалення. Оскільки у цій справі уже було відстрочено сплату заборгованості на 1 рік з моменту ухвалення рішення, то розстрочення сплати заборгованості, в такому випадку, є неможливим, оскільки закінчився присічний строк для вчинення цього роду дій.

Не погодившись з цією ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати цю ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що можливість відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду нерозривно пов`язана із набранням рішенням суду законної сили. Оскільки рішення суду, виконання якого просить розстрочити відповідача, набрало законної сили 08.03.2023 року, то за логікою суду, виконання такого рішення може бути розстрочено або відстрочено до 08.03.2024 року. Водночас, суд першої інстанції річний строк на розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення рахував з моменту прийняття рішення, що не є логічним, оскільки судове рішення у момент його прийняття може і не набрати законної сили. На думку відповідача, річний строк на розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду необхідно рахувати з моменту ухвалення рішення суду про відстрочення чи розстрочення виконання відповідного судового рішення. Саме така правова конструкція закладена у правовій нормі, що є у частині 5 статті 378 КАС України. Тому відповідач вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною четвертою статті 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, у частині 5 статті 378 КАС України визначено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Проаналізувавши норму частини 5 статті 378 КАС України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції її невірно розтлумачив, оскільки, згідно із цією нормою відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення з цього приводу рішення, а не з дня ухвалення рішення, виконання якого просить відстрочити чи розстрочити особа.

Тому у цій нормі не йде мова про присічний строк, як це вважає суд, а про строк на який суд може відстрочити чи розстрочити виконання судового рішення.

При цьому, незалежно від того, чи було раніше відстрочено виконання певного судового рішення, розстрочення виконання цього ж рішення можливе на річний строк.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення з тих підстав, що відповідач пропустив присічний річний строк передбачений частиною 5 статті 378 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року з питань розстрочення виконання судового рішення у справі № 300/5602/21 скасувати і направити справу № 300/5602/21 разом із заявою комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про розстрочення виконання судового рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 13.12.2023 року