Справа № 460/3050/18
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2023 року м. Рівне №460/3050/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рубіна Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідачів: представник Вороновська М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)
про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками розгляду адміністративної справи № 817/1828/15 її з 04.06.2015 було поновлено на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Позивач зазначила про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду про її поновлення на роботі, з огляду на що вважала за необхідне стягнути середній заробіток за час затримки виконання такого рішення суду, з урахуванням підвищення заробітної плати за відповідною посадою. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, яких заперечили проти задоволення позовних вимог. Вказали, що позивача було поновлено на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, на посаді, якої фактично ніколи не існувало. Оскільки Міністерство юстиції України як орган влади зобов`язаний діяти лише в межах та порядку, встановленими Конституцією та законами України, тому невиконання рішення суду про поновлення на посаді ОСОБА_1 зумовлено неможливістю встановити у відповідності до законодавства порядок та спосіб поновлення позивача на посаді не з вини відповідача, а у зв`язку з відсутністю механізму поновлення у даній справі. Також представник відповідачів зазначає, що до позивача положення закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ не застосовувалися, вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду у справі про поновлення з застосуванням коефіцієнта коригування не можуть бути задоволені, а при з`ясуванні розміру заробітку необхідно враховувати дохід, отриманий працівником за весь час вимушеного прогулу. Також відповідачами наголошено на отриманні ОСОБА_1 доходу в заявлений у позові період затримки виконання судового рішення. До того ж, у вказаній справі за двома рішеннями суду, які в подальшому були скасовані Верховним Судом, з відповідача у безспірному порядку були списані кошти на рахунок позивача в загальній сумі 1012608,45грн, тобто, позивач отримав значно більшу суму ніж встановлено у його ж розрахунку, та яка, в силу чинного законодавства не підлягає поверненню. Зауважено про помилковість наведених позивачем обрахунків середнього заробітку. На підставі викладеного, відповідачі просили відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

07 серпня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 21 серпня 2023 року о 08:30 год.

21 серпня 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28 серпня 2023 року до 11:00 год.

28 серпня 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати (з урахуванням чергової відпустки головуючого у справі), відкладено підготовче засідання на 23 жовтня 2023 року о 11:00 год.

23 жовтня 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30 жовтня 2023 року о 09:00 год.

30 жовтня 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено розгляд справи на 20 листопада 2023 року о 09:00 год.

20 листопада 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено розгляд справи на 04 грудня 2023 року на 10:00 год.

04 грудня 2023 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати оголошено перерву до 08 грудня 2023 на 09:00 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у позовній заяві, заявах по суті справи та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідачів надав пояснення, тотожні за замістом відзивів та заяв по суті справи, додатковим письмовим запереченням.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані письмові заяви по суті справи, письмові пояснення і заперечення, докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2011 №1651/к призначено на посаду начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області.

Наказом Міністерства юстиції України №1797/к від 03.06.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 у справі № 817/1828/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1797/к від 03.06.2015. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №365/04/к від 03.06.2015. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15 140, 00 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4390, 82 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 817/1828/15, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1797к від 03.06.2015. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №365/04/к від 03.06.2015. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15140грн.

Наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2020 №775/к "Про поновлення", ОСОБА_1 з 04.06.2015 поновлено на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі 817/1828/15, в частині поновлення на роботі в сумі 27706, 20грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 817/355/16 позов задоволено. Стягнуто з ГТУЮ у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі за період з 11 вересня 2015 року по 11 березня 2016 року в розмірі 27706, 20грн.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі № 817/355/16 скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14.04.2016, прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.06.2017 у справі № 817/355/16, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 залишено без змін.

Також судом встановлено, що в подальшому, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі № 460/3050/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 05.11.2019, позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення - задоволено частково. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 11.09.2015 по 07.05.2019 в розмірі 465713,81грн. (чотириста шістдесят п`ять тисяч сімсот тринадцять гривень 81 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 460/3050/18 касаційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суд від 05.11.2019 скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 817/1828/15 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та не видання відповідного наказу про поновлення закрито.

Справу в частині позовних вимог про стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 у справі № 817/1828/15 за період з 10 вересня 2015 року по день постановлення судом рішення у цій справі направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

У квітні 2020 року позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2015 року по справі № 817/1828/15 за період з 8 травня 2019 року по 18 березня 2020 року в сумі 174639,64грн. (адміністративна справа № 460/2796/20).

21.04.2020 позивач звільнена із займаної посади у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відповідно до наказу від 15.04.2022 № 24/03/к.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року (а. с . 200 т. 2), в межах адміністративної справи № 460/3050/18, об`єднано в одне провадження адміністративні справи № 460/3050/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, зі справою № 460/2796/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Рішенням суду від 24 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 21 лютого 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення - задоволено частково. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення від 08.12.2015 у справі № 817/1828/15 про поновлення на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за період з 11.09.2015 по 20.02.2020 у сумі 546894,64грн (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику). У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного суду від 25 липня 2023 року, касаційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 460/3050/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Таким чином, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем допущеного до негайного виконання судового рішення у частині поновлення позивача на посаді в органах юстиції. На підставі цього позивач звернулась з позовом до суду про стягнення компенсації за затримку виконання рішення суду про її поновлення на роботі.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 25.07.2023 у цій справі, позовна вимога про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання остаточного рішення суду про поновлення її на роботі є обґрунтованою. Відповідачем не виконано дане судове рішення, а тому, на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення відповідно до статті 236 КЗпП України (п. 38 постанови).

Також Верховний Суд у своїй постанові вказав, що: «Суди попередніх інстанцій обґрунтовано урахували що, у своїй практиці Верховний Суд неодноразово зазначав, що у разі наявності затримки виконання рішення для цілей застосування статті 236 КЗпП України період затримки необхідно обраховувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі, а тому правильно установили період оплати при затримці виконання рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 - з 11 вересня 2015 року (наступний день з постановлення рішення суду першої інстанції) по 20 лютого 2020 року (21 лютого 2020 року видано наказ №775/к про поновлення позивачки на роботі).» (п. 39 постанови).

За наведеного, вказані обставини в силу ч. 4 с т. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

При цьому, спірним питанням залишається обрахунок середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника з застосуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку № 100 (п. 43 постанови).

Як зазначено у постанові Верховного Суду, для правильного вирішення цієї справи та можливості застосування пункту 10 Порядку № 100 (з урахуванням особливостей, передбачених абзацами 7, 8 пункту 2, абзацом 1, 2 пункту 10 цього ж Порядку), для обрахунку розміру виплат, установлених працівникові після його звільнення та відповідних змін, які відбулися у відповідача, необхідно установити рівнозначну посаду за функціональними обов`язками тій посаді, яку працівник обіймав до звільнення (п. 48, 73 постанови).

Щодо рівнозначної посади за функціональними обов`язками тій посаді, яку позивач обіймав до звільнення.

В судовому засіданні судом досліджено наступні документи, долучені учасниками справи, зокрема: Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі Положення про управління ДВС ГУЮ) від 10.04.2012 № 549/5; Положення про управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04.05.2016 № 122/05; Наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 23.06.2015 № 216/08 «Про розподіл обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області»; Посадова інструкція начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області від 26.04.2012 (а. с. 149-153, 140-145; 130-136; 120-121, т. 5, відповідно).

Як стверджує позивач, рівнозначною посадою за функціональними обов`язками посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області, яку позивач обіймав до звільнення, була посада заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби.

Детально та ґрунтовно дослідивши наведені вище документи та проаналізувавши, Положення про управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04.05.2016 № 122/05 (далі по тексту Положення № 122/05) та Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 № 549/5 (далі Положення № 549/5), судом встановлено, що усі функції обох управлінь, є не лише аналогічними, ба більше, вони є ідентичними, а в деяких випадках дослівними, і відрізняються лише порядок нумерації пунктів та їх розташування по тексту Положень.

Так, пункти 1, 2, 3 обох Положень є дослівними за своїм змістом. Підпункти 1), 2) пункту 4 Положення № 122/05 відповідають дослівно за змістом пунктам 4.1, 4.2 пункту 4 Положення № 549/5; підпункт 3) пункту 4 Положення № 122/05 відповідають дослівно за змістом пунктам 4.3-4.4 пункту 4 Положення № 549/5; підпункт 4) пункту 4 є дослівним підпункту 4.5. пункту 4 Положення № 549/5; підпункти 5), 6) пункту 4 Положення № 122/05 відповідають дослівно за змістом пунктам 4.7 пункту 4 Положення № 549/5; підпункти 7), 8), 9) пункту 4 Положення № 122/05 відповідають дослівно пунктам 4.8, 4.9, 4.10 пункту 4 Положення № 549/5; підпункт 10) пункту 4 Положення № 122/05 відповідає дослівно за змістом пункту 5.9 пункту 5 Положення № 549/5; підпункти 11), 12), 13) пункту 4 Положення № 122/05 відповідають дослівно пунктам 4.11, 4.12, 4.6, пункту 4 Положення № 549/5; підпункт 14) пункту 4 Положення № 122/05 відповідає дослівно за змістом пункту 4.13 пункту 4 Положення № 549/5; підпункти 1), 2), 3), 4), 5), 6) пункту 5 Положення № 122/05 відповідають дослівно за змістом підпунктам 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.7 пункту 5 Положення № 549/5; підпункти 7), 8) пункту 5 Положення № 122/05 відповідають дослівно підпунктам 5.8, 5.10 пункту 5 Положення № 549/5; згідно підпункту 5.6 пункту 5 Положення № 549/5, управління забезпечує в межах своєї компетенції виконання завдань з мобілізаційної підготовки та мобілізації. При цьому, вказаного повноваження у Положенні № 122/05, управління немає. Також згідно підпункту 9) пункту 5 Положення № 122/05, управління забезпечує організацію роботи щодо реалізації Порядку погашення заборгованості на рішенням суду, виконання яких гарантуються державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440. Водночас, у Положенні № 549/5 таких функцій в управлінні не має. Це пояснюється тим, що в часі, наведена постанова КМУ № 440 була прийнята пізніше, як затверджене Положення № 549/5. Далі, під час порівняльного аналізу вказаних Положень судом встановлено, що підпункти 1), 2), 3), 4), 5), пункту 6 Положення № 122/05, відповідають дослівно підпунктам 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5 пункту 6 Положення № 549/5; пункти 7, 8 Положення № 122/05, відповідають дослівно пунктам 7, 8 Положення № 549/5. За змістом п. 9 Положення № 122/05, управління очолює заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник управління державної виконавчої служби. Начальник управління та його заступники призначається на посаду та звільняється з посади Міністром юстиції у встановленому законом порядку за поданням начальника Головного територіального управління юстиції, погодженим з директором Департаменту. А за змістом п. 9 Положення № 549/5, управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Міністром юстиції України за поданням Голови ДВС України, погодженим з начальником відповідного головного управління юстиції. З даного приводу суд зауважує, що зміна порядку подання на призначення міняє функціональні повноваження осіб, які подають/погоджують подання на призначення, а не функціональні обов`язки начальника управління ДВС відповідного управління юстиції. В обох випадках призначення на посаду здійснює Міністр юстиції України.

Далі за текстом цього ж п. 9 Положення № 122/05 (останній абзац) відповідає дослівно останньому абзацу пункту 9 Положення № 549/5. Підпункти 1), 2), 3), 4), 5), 6) пункту 10 Положення № 122/05, відповідають дослівно підпунктам 10.1, 10.2, 10.3, 10.4, 10.5, 10.6 пункту 10 Положення № 549/5. В той же час, підпункт 10.7 пункту 10 Положення № 549/5, а саме: погодження проектів структур та штатних розписів головного управління юстиції, районних, міських (міст обласного значення, районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції в частині, що стосується Управління, відділу державної виконавчої служби районних, міських(міст обласного значення, районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, відсутній у Положенні № 122/05, що свідчить лише про те, що функцій та повноваження позивача на посаді начальника управління ДВС ГТУЮ в Рівненській області були більш розширеними, ніж функції та повноваження посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби. Продовжуючи, судом встановлено, що підпункти 7), 8), 9), 10) пункту 10 Положення № 122/05, відповідають дослівно за змістом підпунктам 10.8, 10.9 пункту 10 Положення № 549/5 (тут варто зазначити, що зміна призначення працівників Управління не змінює функціональних повноважень начальника Управління на внесення/погодження подань на призначення); підпункти 11), 12), 13), 14), 15), 16), 17), 18), 19), 20), 21) пункту 10 Положення № 122/05, відповідають дослівно підпунктам 10.11, 10.12, 10.13, 10.14, 10.15, 10.16, 10.17, 10.18, 10.19, 10.20, 10.21 пункту 10 Положення № 549/5. В той же час, підпункт 10.22 пункту 10 Положення № 549/5, а саме: видання розпоряджень та забезпечення контролю за їх виконанням, відсутній у Положенні № 122/05, що свідчить лише про те, що функцій та повноваження позивача на посаді начальника управління ДВС ГТУЮ в Рівненській області були більш розширеними, ніж функції та повноваження посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби. Підпункт 22) пункту 10 Положення № 122/05, відповідає дослівно підпункту 10.23 пункту 10 Положення № 549/5. Пункт 11 Положення № 122/05, відповідає дослівно пункту 11 Положення № 549/5. Водночас, пункт 12 Положення № 549/5, а саме: управління з питань виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) підпорядковується безпосередньо ДВС України, відсутній у Положенні № 122/05, проте, наведене не міняє функціональних обов`язків начальника управління ДВС ГУЮ. Пункти 12, 13 Положення № 122/05, відповідають дослівно пунктам 13, 14 Положення № 549/5.

Із викладеного слідує, що начальник управління ДВС Головного управління юстиції в Рівненській області (посада позивача до звільнення), має не лише аналогічні функціональні обов`язки і повноваження заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, але і в переважній більшості ідентичні. При цьому, незначні відмінності в редакції того чи іншого пункту, аж ніяк не міняють функціонального змісту повноважень.

Варто зазначити, що як начальник управління ДВС ГУЮ, так і заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник управління державної виконавчої служби, очолює управляння ДВС відповідного регіонального управління юстиції і виконує усі функції відповідно до Положення про управління ДВС, які є аналогічними і великою мірою ідентичними.

Слід звернути увагу і на те, що на дату поновлення позивача на посаді, до затвердження наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04.05.2016 № 122/05 Положення про управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, діяльність управління ДВС ГТУЮ регламентувалася попереднім Положенням про управління ДВС в області, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 № 549/5.

Також, для визначення питання, які інші функціональні обов`язки, аніж визначені Положенням про управління ДВС виконує заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник управління державної виконавчої служби, в порівнянні з начальником управління ДВС ГТЮ, суд проаналізував Наказ № 216/08 від 23 червня 2015 року «Про розподіл обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області» (далі Наказ № 216/08).

Відповідно до розподілу обов`язків між начальником ГТУЮ в Рівненській області та його заступником з питань державної виконавчої служби начальником управління державної виконавчої служби, останній, згідно пункту 4 вказаного наказу, очолює Управління державної виконавчої служби, здійснює контроль за його діяльністю.

Далі перераховані функціональні обов`язки, визначені виключно Положенням про управління ДВС, яке детально проаналізоване вище.

Суд наводить перелік пунктів розділу 4 Наказу про розподіл обов`язків і їх відповідні пункти в Положенні про управління ДВС (чинне на час видання Наказу і, як встановлено порівняльним аналізом, аналогічне затвердженому згодом): 4.1 10.1; 4.2 10.16; 4.3 10.1,10.2; 4.4 10.4, 10.22, 10.23; 4.5 10.13, 10.19,10.20; 4.6 4.11,4.12; 4.7 4.13; 4.8 4.4, 4.10, 5.9; 4.9 10.17; 4.10 10.12; 4.11 10.16,11; 4.12 10.9, 10.20; 4.13 5.9.

Щодо пунктів 4.14 та 4.15, суд зазначає таке.

Так, пункт 4.14 встановлює: «Виконує обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, за наказом, у випадку його відсутності (у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у щорічній відпустці, перебуванням у відрядженні);».

Пункт 4.15: «Виконує інші завдання та доручення начальника Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.»

В Посадовій інструкції начальника Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, у п.1.4 зазначено, що безпосередній керівник начальника Управління ДВС ГУЮ в Рівненській області, є начальник Головного управління юстиції у Рівненській області.

Тобто, ніякого заступника начальника ГУЮ з питань державної виконавчої служби, розподілом функціональних обов`язків начальника управління ДВС ГУЮ, згідно посадової інструкції начальника управління ДВС, між начальником ГУЮ та начальником управління ДВС, не було. Начальник управління ДВС усі функціональні обов`язки «з питань державної виконавчої служби» здійснював в тих же функціональних повноваженнях, що і згодом заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальник управління державної виконавчої служби

Згідно пункту 1.6 Посадової інструкції начальника управління ДВС ГУЮ, він, у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про державну виконавчу службу», Законом України «Про виконавче провадження» та ін., актами Президента України Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, наказами Міністерства юстиції України, Положенням про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, іншими нормативно-правовими актами, а також цією інструкцією.

Як наведено вище, згідно Положення про управління ДВС ГУЮ в областях, функціональні обов`язки заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби та начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в області, є аналогічні.

Усі пункти посадової інструкції (розділ 2) начальника Управління ДВС ГУЮ аналогічні розділу 4 Наказу № 216/08 в частині функціональних повноважень заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, де, поміж іншим, в пункті 2.18, який аналогічний пункту 4.15 Наказу, зазначено: «здійснює інші повноваження відповідно до доручень начальника Головного управління юстиції.»

Таким чином, пункт 4.14 Наказу № 216/08 хоч і не має свого аналогу в Положенні про управління ДВС, однак є аналогічним пункту 2.18 посадової інструкції начальника Управління ДВС ГУЮ.

Щодо пункту 4.14 Наказу № 216/08, яким встановлено, що заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби виконує обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, за наказом, у випадку його відсутності, слід зазначити, що виконання посадових повноважень за іншою посадою згідно наказу про покладення виконання обов`язків відсутнього працівника, не є функціональними/посадовими повноваженнями особи, яка заміщає відсутнього працівника.

В контексті даного твердження, суд зауважує, що відповідно до пункту 2.12 розділу 2 Наказу № 216/08, яким визначено посадові/функціональні обов`язки першого заступника начальника ГТУЮ, зазначено: «Має право першого підпису на фінансових та банківських документах, фінансовій звітності Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у випадку відсутності начальника управління (тимчасова непрацездатність, перебування у щорічній відпустці, перебування у відрядженні більше, як один день).»

Тобто, вказані функціональні повноваження є безпосередніми повноваженнями першого заступника начальника ГТУЮ і не потребують видання додаткових наказів про їх покладення на першого заступника у визначених Наказом № 216/08 випадках.

Інші ж функціональні обов`язки начальника ГТУЮ, відповідно до п. 2.19 Наказу № 216/08, його перший заступник виконує лише в разі покладення їх виконання на нього відповідним наказом, що не означає, що такі функціональні обов`язки начальника ГТУЮ стають функціональними/посадовими обов`язками його першого заступника.

У взаємозв`язку з наведеним, в пункт 4.15 Наказу № 216/08 вказано, що заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління ДВС: «Виконує інші завдання та доручення начальника Головного територіального управління юстиції в Рівненській області».

В пункті 2.18 посадової інструкції начальника Управління ДВС ГУЮ, який аналогічний пункту 4.15 Наказу № 216/08, зазначено «здійснює інші повноваження відповідно до доручень начальника Головного управління юстиції.», а в пункті 1.6 посадової інструкції начальника управління ДВС ГУЮ визначено, що він у своїй діяльності керується, окрім іншого, наказами Міністерства юстиції України.

Наведене свідчить, що в разі покладення за наказом Міністерства юстиції виконання обов`язків начальника ГУЮ на начальника управління ДВС ГУЮ, такий наказ підлягав би виконанню, як і покладення наказом виконання обов`язків начальника ГТУЮ на його заступників.

В той же час, як наведено вище, таке виконання не є функціональними обов`язками особи за посадою, яку така особа обіймає.

З огляду на викладене в його сукупності, суд констатує, що рівнозначною посадою посаді начальника Управління ДВС ГУЮ за функціональними обов`язками, є посада заступника начальника з питань державної виконавчої служби -начальник управління ДВС.

Щодо обрахунку середнього заробітку позивача за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі із застосуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку № 10 (з урахуванням особливостей, передбачених абзацами 7, 8 пункту 2, абзацом 1, 2 пункту 10 цього ж Порядку).

Приписами абзаців 7, 8 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду (абз.7 п. 2 Порядку).

У разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів (абз.8 п. 2 Порядку).

Згідно із абзацом 1, 2 пункту 10 цього ж Порядку, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей (абз.1 п. 10 Порядку).

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів) (абз.1 п. 10 Порядку).

Відповідно до висновків, наведених в постанові Верховного Суду у даній справі щодо визначення посади з аналогічними посаді позивача функціональними обов`язками, судом встановлено, що такою посадою у складі Головного територіального управління юстиції в Рівненській області була посада заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби.

Так, в постанові Верховного Суду за результатами касаційного перегляду даної справи зазначено:

«63. Особливістю цієї справи є те, що в періоді, на який припадає затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі (період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата), відбулися зміна структури заробітної плати, поєднана з підвищенням посадових окладів усіх державних службовців, та подальше підвищення їхніх посадових окладів (без зміни структури заробітної плати).

64. Аналіз абзаців сьомого, восьмого пункту 2 у взаємозв`язку з абзацами першим, другим пункту 10 Порядку № 100 дає підстави для висновку, що у випадку зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадового окладу, обчислення середньої заробітної плати здійснюється виходячи із виплат, передбачених згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

65. Тому після змін структури заробітної плати і одночасного підвищення посадового окладу розмір виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, для цілей визначення середньоденної заробітної плати не застосовуються. Натомість застосовується розмір виплат, установлений працівникові після відповідних змін.

66. Разом з тим, підвищення посадових окладів, що не поєднане зі зміною структури заробітної плати, є підставою для коригування середнього заробітку за час вимушеного прогулу на коефіцієнт підвищення посадових окладів, який визначається шляхом ділення посадового окладу після підвищення на розмір посадового окладу до такого підвищення.

67. При цьому під зміною структури заробітної плати у контексті спірних правовідносин необхідно розуміти будь-які зміни в оплаті праці державних службовців, унаслідок яких змінюється її складові (обсяг надбавок, заохочувальних і компенсаційних виплат), або їх питомої ваги.

68. У цьому контексті Суд зазначає, що 1 травня 2016 року набрав чинності новий Закон № 889-VIII, яким затверджена структура заробітної плати державних службовців, відмінна від тієї, що існувала на момент звільнення позивача.

69. На виконання вимог цього закону Кабінет Міністрів України постановою від 6 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (набрала чинності 1 травня 2016 року) затвердив схему посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів; розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців; перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних груп оплати праці.

70. Відповідно до указаних закону й постанови з 1 травня 2016 року підвищено посадові оклади державних службовців з одночасною зміною структури їхнього заробітної плати.

71. Беручи до уваги, що 1 травня 2016 року змінилася структура заробітної плати державних службовців з одночасним підвищенням їхніх окладів, період до 1 травня 2016 року виключається з розрахункового періоду. Обчислення середньоденної заробітної плати позивачеві має провадитися виходячи з виплат, які передбачені згідно з новими умовами оплати праці, установленими з 1 травня 2016 року.

72. Аналогічна правова позиція щодо застосування абзаців 7, 8 пункту 2 у взаємозв`язку з абзацами 1, 2 пункту 10 Порядку №100 викладена у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №2-а-3279/10/1970, від 4 березня 2020 року у постанові №0440/6017/18, від 28 листопада 2018 року у справі №817/1169/16. Підстави для відступу від цієї позиції відсутні.

73. Визначаючись із розміром середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, суди попередніх інстанцій не врахували особливостей, передбачених абзацами 7, 8 пункту 2 абзацом 1, 2 пункту 10 Порядку №100.

74. Внаслідок цього суди не розмежували період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі на два окремі проміжки: з 15 вересня 2015 року до 30 квітня 2016 року та з 1 травня 2016 року до 31 березня 2019 року (у їх випадку), а відтак і не провели належних розрахунків, як того вимагали фактичні обставини справи і матеріальний закон.

75. Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 липня 2023 року у справі № 1.380., у періоді з 15 вересня 2015 року (у їх випадку) до 30 квітня 2016 року включно розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі визначається за загальними правилами, установленими абзацом 3 пункту 2, пунктом 5, абзацами 1, 2 пункту 8, абзацами 1, 2 пункту 10 Порядку №100 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), а саме: шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів у періоді затримки з коригуванням середнього заробітку на коефіцієнт підвищення окладів.

76. У такому разі коефіцієнт підвищення посадових окладів визначається шляхом ділення посадового окладу після підвищення на розмір посадового окладу до такого підвищення, тобто окладу до звільнення. Цією особливістю коригування окладів Суд керувався у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 804/8042/17.

81. Крім цього, Верховний Суд у цій справі (№ 1.380.) зауважив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення пункту 10 Порядку №100, де помилка полягає у неправильному визначенні коефіцієнтів коригування, оскільки посадові оклади після їхнього підвищення поділені не на той оклад, який був у особи на момент звільнення».

Зважаючи на п. 65 постанови Верховного Суду в даній справі в поєднанні з п. 75, п. 76 та п. 81:

середньоденна заробітна плата встановлена рішенням суду у справі №817/1828/15 на день поновлення позивача на роботі становить - 151,40грн;

кількість робочих днів у періоді затримки з 11 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року становить 163 дні;

посадовий оклад позивача до звільнення 1975грн;

посадовий оклад (за аналогічною за функціональними обов`язками посадою) після підвищення зі зміною структури заробітної плати станом на 01.05.2016 становить 6031грн; штатний розпис від 23.10.2016, позаяк інші штатні розписи на 2016 (де посадовий оклад 3066, діяли до зміни структури заробітної плати);

коефіцієнт коригування: 6031:1975 = 3,054.

Середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі за період з 11 вересня 2015 року по 30 квітня (включно) 2016 становить:

151,40 х 163х 3,054 = 75367,22грн.

Щодо періоду з 01 травня 2016 року по 20 лютого 2020 року, в постанові Верховного Суду зазначено:

«77. Разом з цим, у період з 1 травня 2016 року до 31 березня 2019 року (у їх випадку) включно розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі проводиться за спеціальним правилом, установленим абзацом 8 пункту 2 Порядку №100, тобто у розмірі заробітної плати за травень 2016 року, виходячи із нових умов оплати праці.

78. Враховуючи приписи абзацу 8 пункту 2 Порядку №100, у такому разі розрахункова заробітна плата державного службовця має обчислюватися на основі загальної суми виплат, передбачених згідно з нормами статей 50, 52 Закону №889-VIII і постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», а саме: посадового окладу за посадою (з якої працівника звільнено); інших обов`язкових виплат - надбавки за вислугу років, надбавки за ранг.

79. У разі, якщо до закінчення періоду затримки виконання рішення відбувалося чергове підвищення посадового окладу за посадою (з якої працівника звільнено), то після цього середньоденна заробітна плата за травень 2016 року в обчисленнях не застосовується, а середній заробіток визначається наново на основі загальної суми виплат, передбачених умовами праці, що встановлені після такого підвищення, а саме: посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг.

80. У такому випадку коригування середнього заробітку на коефіцієнт підвищення посадових окладів за пунктом 10 Порядку №100 (що не поєднане із зміною структури заробітної плати), з 1 травня 2016 року додатково не здійснюється.»

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 2016 р. № 322), встановлено розмір надбавки за ранг, що зазначено в Додатку 2 до вказаної постанови.

Так, згідно рішення Верховного Суду у справі № 460/2904/20 (яке є остаточним), станом на 01.05.2016 начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Лук`янова М.Л. мала право на присвоєння 5-го рангу державної служби, а станом на 01.08.2017 4-го ранку державного службовця .

29.11.2023 Восьмим апеляційним адміністративним судом розглянута справа № 460/47578/22 (у порядку апеляційного оскарження) про зобов`язання відповідача видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 з 01.05.2016 - 5 рангу державної служби, з 01.08.2017 - 4 рангу державної служби.

Хоч доказів виконання вказаного рішення суду немає, однак цей факт не змінює юридично-правових підстав наявності права на доплату за ранг в тих розмірах, на які позивач має визначене остаточним судовим рішенням право.

Станом на 01.05.2016 вислуга державного службовця позивача становила 17 років і 3 місяці (з 01 лютого 1999 року по 01 травня 2016 року).

Наведена обставина встановлена рішеннями суду у справі № 460/47578/22.

Відповідно до частин першої статті 52 Закону № 889-VIII, надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу. Повних 17 років помножити на 3 % за кожний = 51%. У зв`язку з чим, доплата за вислугу років надалі обмежена розміром у 50 % посадового окладу.

Згідно штатного розпису, від 24.05.2016 року, та Схеми посадових окладів Додаток1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 2016 р. № 322), посадовий оклад заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, яка за функціональними обов`язками є аналогічна посаді позивача, встановлено в розмірі 6031грн.

Виходячи з нових умов праці, середньоденний заробіток становить:

посадовий оклад (ПО+ 50% ПО(вислуга) +ранг (з 01.05.2016 5-й ранг) : 19 (робочих днів у травні 2016 року).

(6031+(6031х 0,5)+600):19 = 507,71грн.

Середня заробітна плата з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів, становитиме:

507,71х 168 (з травня по грудень (включно) 2016 168 днів) =85295,28грн.

Впродовж 2016 року після 01 травня посадові оклади не змінювалися.

Згідно штатного розпису від 27.01.2017 року, з 01 січня 2017 року на 2017 рік були затверджені нові посадові оклади, які впродовж 2017 року не змінювалися. Згідно вказаного штатного розпису, посадовий оклад заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, яка за функціональними обов`язками є аналогічна посаді позивача, встановлено в розмірі 6800грн.

Як зазначено вище з посиланням на пункти 79, 80 постанови Верховного Суду у даній справі : «79. У разі, якщо до закінчення періоду затримки виконання рішення відбувалося чергове підвищення посадового окладу за посадою (з якої працівника звільнено), то після цього середньоденна заробітна плата за травень 2016 року в обчисленнях не застосовується, а середній заробіток визначається наново на основі загальної суми виплат, передбачених умовами праці, що встановлені після такого підвищення, а саме: посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг. 80. У такому випадку коригування середнього заробітку на коефіцієнт підвищення посадових окладів за пунктом 10 Порядку №100 (що не поєднане із зміною структури заробітної плати), з 1 травня 2016 року додатково не здійснюється.»

Як наводилося вище, рішенням, яке набрало законної сили, відповідача зобов`язано видати наказ про присвоєння позивачу з 01.08.2017 4-го рангу державної служби.

Тому розрахунок середнього заробітку за 2017 рік слід поділити на 2 періоди: з 01 січня по 31 липня (включно) 2017 року 142 робочих дні) та з 01 серпня по 31 грудня (включно) 2017 року 107 днів).

За аналогією з травнем 2016 року, необхідно визначити середньоденний заробіток за січень 2017, а саме: (6800 +(6800х0,5) +600) : 20 (робочих днів у січні 2017 року) = 540грн

540 х 142 = 76680грн - середній заробіток за період з 01.01 по 31.07 2017 року.

(6800 +(6800х0,5) +700) : 22 (робочих днів у серпні 2017 року) = 495,45грн.

495,45 х 107 = 53013,64грн середній заробіток за період з 01.08 по 31.12 2017 року.

А всього за 2017 рік 129693,64грн.

Згідно штатного розпису від 26.01.2018 року (на 2018 рік), з 01 січня 2018 року на 2018 рік були затверджені нові посадові оклади, які впродовж 2018 року не змінювалися. Згідно вказаного штатного розпису, посадовий оклад заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, яка за функціональними обов`язками є аналогічна посаді позивача, встановлено в розмірі 9000грн.

За аналогією з травнем 2016 року, необхідно визначити середньоденний заробіток за січень 2018:

(9000 +(9000х0,5) +700) : 21 (робочих днів у січні 2018 року) = 676,19грн

676,19 х 250 = 169047,50грн середній заробіток за 2018 рік.

Згідно штатного розпису затвердженого від 22.02.2019 року (на 2019 рік), з 01 січня 2019 року на 2019 рік були затверджені нові посадові оклади, які впродовж 2019 року не змінювалися. Згідно вказаного штатного розпису, посадовий оклад заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби, яка за функціональними обов`язками є аналогічна посаді позивачки, встановлено в розмірі 9690грн.

За аналогією з травнем 2016 року, необхідно визначити середньоденний заробіток за січень 2019:

(9690 +(9690х0,5) +700) : 21 (робочих днів у січні 2019 року) = 725,48грн

725,48 х 250 = 181370грн середній заробіток за 2019 рік.

Згідно штатного розпису від 05.02.2020 року (на 2020 рік), не передбачена посада, аналогічна за функціональними обов`язками посаді позивача, а тому при обрахунку середнього заробітку за період з 01 січня 2020 до 20 лютого 2020 (переддень поновлення на роботі позивача) не відбувалися зміни в умовах оплати праці в порівнянні з 2019 роком.

За цей період середній заробіток становить:

725,48 х 35 (в січні 2020 року 21 робочий день, з 1 по 20 лютого 2020 року 14 робочих днів) = 25391,80грн середній заробіток з 01.01.2020 по 20.02 2020 року.

Зважаючи на вище викладене, суд погоджується із розрахунком позивача, що за період з 11 вересня 2015 року по 20 лютого 2020 року середній заробіток за час затримки виконання остаточного судового рішення про поновлення на роботі з урахуванням висновків, наведених в постанові Верховного Суду у даній справі, становить 666165,44грн.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, по рішенню суду від 07.09.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 (які в подальшому скасовані постановою Верховного Суду від 18.06.2020), у даній справі з Міністерства юстиції України, в безспірному порядку на користь позивача списані кошти в сумі 465713,81грн. Наведене підтверджується меморіальним ордером № 227978414 від 09.12.2019 (а. с. 108 т. 5).

Крім цього, по рішенню суду від 14.11.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 (яке в подальшому скасоване постановою Верховного Суду від 25.07.2023), у даній справі з Міністерства юстиції України, в безспірному порядку на користь позивача списані кошти в сумі 440250,18грн. Також утриманий податок на доходи фізичних осіб в с умі 98441,04грн та військовий збір в сумі 8203,42. Наведене підтверджується платіжними інструкціями № 349437602 від 21.04.2023; № 557 від 20.04.2023; № 556 від 20.04.2023 (а. с. 108 (на звороті), 109 109 (на звороті) т. 5).

Таким чином, судом встановлено, що з Міністерства юстиції України у безспірному порядку були списані кошти на рахунок позивача у даній адміністративній справі в загальній сумі 1012608,45грн. Тобто, позивач отримав значно більшу суму ніж встановлено у його ж розрахунку, та яка, в силу чинного законодавства не підлягає поверненню.

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення середнього заробітку позивача за час затримки виконання судового рішення за період з 11 вересня 2015 року (наступний день з постановлення рішення суду першої інстанції) по 20 лютого 2020 року (21 лютого 2020 року видано наказ №775/к про поновлення позивачки на роботі), відсутні.

Щодо посилань відповідачів на обставини, які встановлювались в інших рішеннях суду, що набрали законної сили за позовом позивача до цих же відповідачів, то суд зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. До того ж, у наведених відповідачами адміністративних справах, судами не встановлювалась рівнозначна посада за функціональними обов`язками тій посаді, яку позивач обіймав до звільнення. За наведеного, доводи та твердження відповідачів є безпідставними, відповідно неприйнятними.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи позивач не довів ті обставини, якими обґрунтовуються його вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ЄДРПОУ/РНОКПП 00015622) Відповідач - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Львів) (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000, ЄДРПОУ/РНОКПП 43317547)

Повний текст рішення складений 13 грудня 2023 року

Суддя Т.О. Комшелюк