Справа № 420/17098/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 грудня 2023 року

м. Київ

справа №420/17098/23

адміністративне провадження № К/990/40126/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року

у справі №420/17098/23

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ..

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема, просив (п.3 прохальної частини апеляційної скарги) скасувати вказану ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , повернуто апелянту.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції встановив, що апелянтом подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, яким вирішено спір по суті, водночас, у вказаній апеляційній скарзі (п.3 прохальної частини апеляційної скарги) зазначено вимоги про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року, як окремого процесуального документа, що, як вказав апеляційний суд, не допускається частиною 5 статті 49 КАС України.

Суд виснував, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , не підлягає окремому оскарженню, натомість лише заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, а також встановлені судом апеляційної інстанції обставини справа, Верховний Суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що КАС України не передбачає права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, як окремого процесуального документа.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із такими висновками та зазначає, що перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду визначено статтею 294 КАС України, у якому [переліку] спірна ухвала суду першої інстанції - відсутня. Так, згідно наведеної норми окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; передачі справи на розгляд іншого суду; відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; затвердження умов примирення сторін; призначення експертизи; визначення розміру судових витрат; зупинення провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; відмови ухвалити додаткове рішення; роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; окрема ухвала; стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З аналізу указаної норми випливає, що КАС України передбачено можливість включення до змісту апеляційної скарги заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Поряд з цим, Верховний Суд зазначає, що стаття 296 КАС України визначає форму та зміст апеляційної скарги, відповідно до пункту 5 частини 2 якої в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 322 КАС України визначає зміст постанови суду апеляційної інстанції. Так, постанова суду апеляційної інстанції складається з:

Вступної частини із зазначенням: найменування суду першої інстанції, рішення якого оскаржується (пп. «г», п. 1 ч. 1);

Описової частини із зазначенням: короткого змісту вимог апеляційної скарги, узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу (пп. «б», «в» п. 2 ч.1);

Мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції (пп. «в», «ґ» п. 3 ч. 1);

Резолютивної частини із зазначенням: висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги і позовних вимог (пп. «а» п. 4 ч. 1).

З аналізу викладеного слід дійти висновку, що встановлення меж апеляційного перегляду, повнота, законність і обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, а також очікуваний результат розгляду справи в суді апеляційної інстанції прямо залежить від чіткості формування вимог апеляційної скарги, які невід`ємно повинні бути пов`язаними із доводами, що у ній містяться.

Відтак, з огляду на те, що однією із вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції було заявлено скасування ухвали суду першої інстанції Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року, як окремого процесуального документа, то суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, коли повернув апеляційну скаргу частині оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року.

Включення у зміст апеляційної скарги заперечення на судове рішення, що не підлягає оскарженню, є цілком достатнім способом юридичного вираження вимог апеляційної скарги. Вказане не створює необхідності відображати відповідну вимогу у прохальній частині такої скарги. У другому ж випадку, апеляційна скарга додатково набуває статусу скарги, вимоги на яке судове рішення містить її прохальна частина, що і мало місце у випадку, що розглядається.

Більше того, в контексті обставин цієї справи, повернення апеляційної скарги в частині оскарження судового рішення, яке не підлягає оскарженню, не свідчить про те, що судом апеляційної інстанції не будуть враховані відповідні заперечення під час розгляду справи по суті вимог апеляційної скарги.

Схожий за змістом правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові 23 листопада 2023 року у справі №640/4748/19.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд касаційної інстанції зазначає, що оскаржуване судове рішення є слушним, вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків судового рішення суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №420/17098/23.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук А.Г. Загороднюк Ж.М. Мельник-Томенко