Справа № 240/30233/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/30233/23

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

13 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлена до відповідача позовна вимога, зокрема, щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації.

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На виконання вимог ухвали позивачем надано клопотання, у якому просить звільнити його як учасника бойових дій, на підставі відповідно до п.8 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "про судовий збір".

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» до задоволення не підлягає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

За приписами статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація це не окремий вид доходу, а механізм її підвищення у випадках визначених законодавством.

Отже, очевидним є те, що спір про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації стосується заробітної плати військовослужбовця.

Вимоги, що пред`являються до змісту та форми позовної заяви чітко визначені у статті 160 КАС України, водночас такі вимоги не є абсолютними, оскільки у разі безальтернативного звільнення окремих категорій населення від обов`язку оплати судових витрат у силу закону, а не рішення суду (за правилами статті 5 Закону України «Про судовий збір»), в позовній заяві повинна міститися інформація про такі підстави, та відповідно така особа звільняється від сплати судового збору.

Суд першої інстанції не урахував положення позивача та суть його спору, зокрема, що він стосується заробітної плати позивача, що в силу Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI надає йому можливість звернутись за захистом своїх права без сплати судового збору.

Отже, в контексті застосування до цих спірних правовідносин, суд першої інстанції повернув позовну заяву позивачу не урахувавши приписи пункту 1 частини першої статті 5 Закону України №3674-VI та частини 8 статті 160 КАС України, які зобов`язують особу, звільнену від сплати судового збору відповідно до Закону, лише зазначити підстави такого звільнення, що і було зроблено позивачем у поданій ним позовній заяві.

При цьому, колегія суддів ураховує, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору наявні, про що свідчить предмет цього позову.

А тому, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 380/8976/21.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відтак, оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.