Справа № 560/21274/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсіонеру, у зв`язку з втратою годувальника (чоловіка - військовий пенсіонер ОСОБА_2 ) за оновленою довідкою про грошове забезпечення від 21.09.2023 року № 06/20342 (ФА161760) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсіонеру у зв`язку з втратою годувальника (чоловіка військовий пенсіонер ОСОБА_2 ), з 01 квітня 2019 року відповідно до отриманої від Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідки від 21.09.2023 року № 06/20342 (ФА161760), із врахуванням раніше виплачених сум.

Так, відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіряючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статтей 25-30 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Таким чином, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Отже, стаття 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Позивачка подала позовну заяву до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Разом із тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачка зареєстрована у м. Києві.

Місцезнаходження відповідача також місто Київ.

При цьому, суд зауважує, що зазначення позивачкою у позовній заяві фактичного місця проживання м. Старокостянтинів не є належним доказом про зареєстроване місце проживання/перебування позивача.

З огляду на викладене, а також з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, позивачці слід надати докази на підтвердження її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом:

- надання доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання позивачки.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяВ.К. Блонський