Справа № 160/515/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року Справа № 160/515/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказів протиправними їх скасування, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,-
11 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.12.2021 року № 2070к в частині притягнення дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 11.12.2021 року;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 11.12.2021 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 11.12.2021 року до дати фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді.
Ухвалою суду від 26.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 26.03.2022 року зупинено провадження у справі № 160/515/22 до моменту скасування в Україні воєнного стану та хвалою суду від 26.08.2022 року поновлено провадження в адміністративній справі № 160/515/22.
Ухвалою суду від 26.10.2022 було зупинено провадження у адміністративній справі № 160/515/22 до розгляду Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи № 211/6837/21 та ухвалою суду від 13.12.2023 поновлено првадження у справі № 160/515/22.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792о/с «По особовому складу» є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають законній меті службового розслідування, визначений в ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Під час винесення спірних наказів, Відповідач не надав оцінку доказам, не вчинив дій з метою дослідження розбіжностей у зібраних матеріалах. Сам по собі факт складання протоколу та винесення постанови не доведене беззаперечнішії доказами, не підриває авторитет поліції. Викладене у своїй сукупності свідчить, що накази ГУНП в Дніпропетровській області від 07.12.2021 року № 2070к в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 10.12.2021 року №792о/с про звільнення Позивача є поверхневими та занадто узагальненими, складеними без належного дослідження і обгрунтування обставин.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 26.01.2022 про відкриття провадження у справі, яка ним отримана 15.03.2022, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 29 серпня 2016 року ОСОБА_1 на підставі наказу від 06.08.2016 року № 124 о/с прийнято на службу до Національної поліції України, що підтверджується відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.2016.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини статі 18 Закону України "Про Національну поліцію" пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 5 статті 14. частини 2статті 16 Закону України "Про дорожній рух", присяги поліцейського до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792о/с «По особовому складу» (надалі за текстом - наказ від 10.12.2021 № 792о/с, наказ), Позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисципланарного статуту Національної поліції України), на підставі наказу від 07.12.2021 №2070к.
Надаючи оцінку правомірності винесення спірних наказів, суд виходить з такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Статтею 8 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
У відповідності до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок процедури проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначений Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок № 893).
Підстави для проведення службового розслідування визначені у пункті 1 розділу ІІ Порядку № 893.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Судом встановлено, що підставою для застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 », стало складання 07.10.2021 року відносно Позивача працівниками ППП м. Кривий Ріг протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №271390 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5. ПДР та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАО № 4870153 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.
Порушення службової дисципліни виразилося у не ввімкненні позивачем сигналу світлового покажчику при повороті ліворуч, безпідставної відмови від проходження встановленого законом порядку огляду водіїв транспортних засобів на встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто скоєння проступку проти інтересів служби який суперечить покладеним на нього обов`язків, підриває довіру до нього, як до носія влади.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було оскаржено в судовому порядку протокол про адміністративне правопорушення серії АББ №271390 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5. ПДР та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАО № 4870153 від 07.10.2021 року за ч.2 ст.122 КУпАП про накладання стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.
Так, постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2022 по справі № 211/6605/21 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношені ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 28.01.2022.
Також, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2023 по справі № 211/6837/21 позовні вимоги представника позивача Фролова Вячеслава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 17.10.2021 року серії ЕАО №4870153 задоволено. Постанову серії ЕАО № 4870153 від 07.10.2021 року, винесену інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Безпалько Максимом Володимировичем, про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувано. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрито. Рішення набрало законної сили 21.11.2023.
Суд зазначає, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідаїьності, передбачає необхідність з`ясовувати саме складу дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку адміністративно-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках адміністративного провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Суб`єкт владних повноважень, у свою чергою, повинен довести правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у наказі фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб вважати таке рішення обгрунтованим. Обставини подій, що стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими поясненнями та документами.
Наведені обставини засвідчують неповноту проведеної щодо позивача службової перевірки, без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок.
Матеріалами справи не доведено наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, про який йдеться у наказі № 2070к від 07.12.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не доведено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до негативних наслідків (їх тяжкість), не доведено і фактів порушення позивачем Присяги поліцейського.
Констатуючи про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем конкретно не зазначено та не доведено відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що дискредитують звання працівника поліції та підривають довіру до органів Національної поліції України.
Крім того, суд звертає увагу, що до позивача було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених позивачем порушень службової дисципліни, без врахування даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид стягнення не є співмірним.
З огляду на викладені обставини у сукупності з наданими сторонами доказами, звільнення позивача зі служби в поліції у спірних правовідносинах відбулось не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, тому наказ начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792 о/с прийнято з метою реалізації наказу № 2070к від 07.12.2021 року, він також підлягає скасуванню як протиправний.
Щодо вимог позивача про поновлення на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Законом України «Про Національну поліцію»№580-VII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.
За приписами частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.
Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.
Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.
Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, днем звільнення вважається останній день роботи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.
Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є бланкетною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акту для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.
Згідно пунктом 9 Розділу 1 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Зі змісту Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 815/6557/16, від 09 квітня 2020 року у справі № 540/426/19, від 26 квітня 2019 року і у справі №815/1829/17.
При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватися відповідно до Порядку №100 з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.
Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з наданої суду довідки ГУНП в Дніпропетровської області від 05.01.2022 №138 вбачається, що грошове забезпечення позивача станом на день звільнення складало:
- посадовий оклад: 2400,00 грн.;
- оклад за спеціальним званням: 1600,00 грн.;
- надбавка за стаж служби в поліції 15%: 600 грн.;
- надбавка за специфічні умови проходження служби 40%: 1840,00 грн.;
- премія: жовтень 2021 - 6070,34 грн., листопад 2021 - 5877,81 грн.
Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача обраховується, починаючи з дня звільнення - з 11.12.2021 по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді.
Враховуючи викладене, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019 у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Отже, стягненню підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 193, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ».
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792о/с «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 10.12.2021 року.
Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 11.12.2021 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 11.12.2021 року по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 грудня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков