Справа № 280/4126/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 листопада 2023 року Справа № 280/4126/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Стрельнікової Н.В.,

при секретарі Білай В.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Корабльова В.В.

представника відповідача 1 Тоболовська О.Є.

представника відповідача 2 Плецька Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Буряк Олега Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (далі відповідач 1), голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Буряк Олега Миколайовича Миколаївського (далі відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 21.04.2023 № 87 «Про оголошення догани»;

- визнати протиправними дії Відповідачів відносно Позивача, які мають ознаки мобінгу, та зобов`язати Відповідачів утриматися від зазначених дій.

- стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь Позивача завдані Позивачу матеріальну та моральну шкоду у розмірі 857 347,03 (вісімсот п`ятдесят сім тисяч триста сорок сім гривень 03 копійки).

- стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступнним. 04 листопада 2022 року позивач приступив до виконання своїх обов`язків першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. При виконання своїх обов`язків він зіткнувся з боку свого керівника (голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області) із діями дискримінаційного характеру, дискримінацією у прямій та непрямій формі, підбурюванням до дискримінації, пособницівом у дискримінації, утиском, мобінгом. що полягало в тому числі у наступних діях: виплаті позивачу заробітної плати у розмірі меншому, аніж заробітна плата іншим заступникам голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області; перешкоджанні у виконанні позивачем посадових обов`язків, що полягало у позбавлені позивача особистого кабінету, створення перешкод щодо участі позивача у нарадах, на яких розглядалися питання, які відносяться до його компетенції, не зазначенні позивача в структурі керівництва адміністрації на офіційному сайті Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, не висвітлення інформації щодо позивача та його діяльності у інформаційних ресурсах Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області; відмові позивачу в наданні відпустки, на яку я він мав право як інвалід другої групи. Також 21 квітня 2023 року головою Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області було видано розпорядження № 87 (надалі спірне розпорядження) про оголошення позивачу догани. Зазначене розпорядження позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Розпорядження видане на підставі актів про відсутність позивача на роботі від 23 та 24 березня 2023 року. Проте, в зазначені дні позивач фактично виконував свої трудові обов`язки як першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, а саме відповідно до виклику Запорізької обласної державної адміністрації перебував в зазначеній адміністрації з питань, які безпосередньо відносяться до кола моїх обов`язків відповідно до визначеного розподілу обов`язків, затвердженого розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. Позивач стверджує, що зазначені неправомірні дії з боку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та безпосередньо її голови ОСОБА_2 призвели через нервове перенапруження до погіршення стану здоров`я позивача, що підтверджується в тому числі Випискою із медичної карти № 1012 від 05.05.2023, моральної та матеріальної шкоди. На підставі наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.08.2023.

09.08.2023 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву у якому зокрема зазначено наступне. Доводи позивача щодо дискримінаційних дій, утиску та мобінгу відносно нього в частині виплати основної та додаткової заробітної плати є хибними, безпідставними та необгрунтованими ОСОБА_1 не має стажу державної служби і відповідно заробітна плата позивача є значно меншою ніж у інших заступників райдержадміністрації. Надбавка за інтенсивність праці першого заступника та заступників голови райдержадміністрації як у період з листопада 2022 по квітень 2023 так і в інші періоди залежала виключно від особистого внеску кожного працівника в загальний результат роботи райдержадміністрації. Крім того, у статті 2 Кодексу законів про працю України законодавець визначив, що вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Щодо того, що позивач не зазначений в структурі керівництва райдержадмініетрації на офіційному сайті, то дана інформація не оновлювалась райдержадміністрацією з початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а саме з 24.02.2022. Щодо доводів позивача щодо перешкоджання йому у виконанні посадових обов`язків у зв`язку з позбавленням його особистого кабінету відповідач у відзиві на позов зазначив, що 3 10.04.2023 по 19.07.2023 ОСОБА_1 перебував на лікарняних. За цей період лікарняні листки переривалися виходом на роботу лише на два дні. а саме 29 та 30 травня 2023. Загальна кількість тимчасової непрацездатності за період з 04.11.2022 по 19.07.2023 (день звільнення) становить 114 днів. У період тимчасової непрацездатності позивача, а саме 02.05.2023 на вакантну посаду був призначений заступник голови райдержадміністрації. В силу обставин та у зв`язку з обмеженою кількістю кабінетів в райдержадміністрації новопризначеному заступнику голови райдержадміністрації Дейнеці Б.А. було визначене робоче місце, кабінет № 3, який до цього визначався робочим місцем першого заступника голови райдержадміністрації. При цьому, керівнику апарату було надано доручення вирішити питання визначення ОСОБА_1 робочого місця в іншому кабінеті приміщення райдержадміністрації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна 8, після виходу з лікарняного. 29.05.2023 (вихід з лікарняного) позивачу було визначено робоче місце в іншому кабінеті. Щодо доводів позивача щодо відмови йому наданні щорічної відпустки у відзиві зазначено, що позивач звернувся про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 30 календарних днів, що не відповідає вимогам статті 6 Закону України «Про відпустки». Оскільки, кількістю у 30 днів є відпустка повної тривалості, а не частина, як зазначив позивач. У зв`язку з чим, позивачу відповідачем 1 було надано роз`яснення про те, що подання заяви про надання відпустки в зручний для позивача час та надання матеріальної допомоги на оздоровлення має відбуватися у строки, які є розумнішії, тобто необхідними та достатніми для виконання райдержадміністрацією вимог статті 115 Кодексу законів про працю України та пункту 5.15 Колективного договору, в частині здійснення відповідних виплат, задля не допущення порушення прав позивача. Щодо доводів позивача про створення йому перешкод щодо участі у нарадах відповідач у відзиві зазначив, що у період дії воєнного часу наради під головуванням голови не проводились у зв`язку з особливостями діяльності райдержадміністрації у цей період, визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану». Натомість спрямування і координація діяльності першого заступника голови, заступників голови та керівника апарату райдержадміністрації з боку голови райдержадміністрації під час дії воєнного стану здійснюється шляхом проведення робочих зустрічей (засідань). Щодо доводів позивача про протиправність спірного розпорядження про оголошення догани відповідач 1 у відзиві зокрема зазначив, що ОСОБА_1 не вчиняючи жодних дій щодо інформування голови райдержадміністрації про існування телефонограми від відділу туризму та курортів облдержадміністрації самостійно прийняв рішення про прийняття ним особисто участі 23 та 24 березня 2023 року у заходах облдержадміністрації. Так, не доводячи до відома ні голови райдержадміністрації, ні інших працівників райдержадміністрації перший заступник голови райдержадміністрації ОСОБА_1 був відсутній 23 та 24 березня 2023 року на робочому місці. Виконання даної телефонограми не входило до кола безпосередніх обов`язків ОСОБА_1 як першого заступника голови райдержадміністрації. Внаслідок неприбуття на робоче місце під час дії воєнного стану, першим заступником голови райдержадмініетрації ОСОБА_1 порушено свої безпосередні обов`язки, в частині здійснення контролю та координації діяльності райдержадміністрації у доручених йому сферах. Крім того, позивачем не було вжито жодних заходів щодо висвітлення на сайті райдержадміністрації інформації про прийняття ним участі у проведених облдержадміністрацією заходах з отримання навичок з визначення туристичного потенціалу громад. Про існування вказаної телефонограми та про проведення облдержадміністрацією заходу з отримання навичок з визначення туристичного потенціалу громад райдержадміністрації стало відомо лише 07.04.2023, оскільки копія цього документа була долучена першим заступником голови ОСОБА_1 до наданих ним пояснень з приводу своєї відсутності на роботі 23 та 24 березня 2023 року. Внаслідок неприбуття на робоче місце під час дії воєнного стану, першим заступником голови райдержадміністрації ОСОБА_1 порушено свої безпосередні обов`язки, в частині здійснення контролю та координації діяльності райдержадміністрації у доручених йому сферах, зокрема оборонної роботи та цивільного захисту та інших, чим поставлено під загрозу ефективність діяльності райдержадміністрації у цих сферах. Щодо доводів позивача про те, що він нібито був змушений подати заяву про звільнення з займаної посади, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я в силу неправомірних, на його погляд, дискримінаційних дій та мобінгу відповідач 1 зазначив, що позивач, у своїй заяві від 31.05.2023, зазначає підставу для звільнення за власним

бажанням. Документів, які б підтверджували факт погіршення його здоров`я під час виконання своїх обов`язків, до заяви ним не додано. Також відповідач 1 вважає відсутнім та не доведений належними та допустимими доказами причино-наслідковий зв`язок, між зміною групи інвалідності і нібито нервовими перенапруженнями під час роботи в позивача у райдержадміністрації. Також, відповідач зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідачів утриматися від протиправних дій відносно позивача, які мають ознаки мобінгу, є безпідставною та необгрунтованою, оскільки 20.07.2023 згідно з розпорядженням №61-к/р позивач звільнений з посади першого заступника голови райдержадмініетрації за власним бажанням. На підставі наведеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.08.2023 до суду надійшов відзив на позов відповідача 2 у якому зокрема зазначено наступне. Ознаки порушення позивачем, який займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації трудової дисципліни, своїх трудових обов`язків без поважних причин та вимог статті 139 Кодексу законів про працю України є очевидними, і як наслідок, їх наявність наділяє керівника правом накладення дисциплінарного стягнення, з дотриманням правил, встановлених статтями 147-149 Кодексу законів про працю України. Враховуючи вищевикладене, доводи Позивача щодо протиправності розпорядження голови райдержадміністрації від 21.04.2023 №87 «Про оголошення догани» є необгрунтованими, а отже не заслуговують на увагу суду. Також відповідач 2 заперечує проти доводів позивача про те, що начебто за час його перебування на посаді першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області мали місце дії Відповідачів відносно нього, які мають ознаки мобінгу, та про те, що начебто вказані вище протиправні дії Відповідачів призвели до погіршення стану здоров`я позивача, переведенню його з III групи інвалідності на ІІ групу інвалідності та спричинили втрату ним більше 30% працездатності. Зазначає, що порушення прав позивача відповідачами не доведено ним та спростовується вищенаведеним, а наявність шкоди, яка на думку позивача завдана саме протиправними діяннями Відповідачів не підтверджена належними та допустимими доказами. На підставі наведеного відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.08.2023 відкладено підготовче засідання на 21.09.2023.

суду від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів, у якій зокрема зазначено, що заробітна плата позивача була меншою без врахування надбавки за вислугу років. Також Відповідачі зазначають, що позивач отримував надбавку за інтенсивність праці у меншому розмірі, оскільки виконував роботу меншої інтенсивності ніж інші заступники голови адміністрації, що не відповідає дійсності, оскільки коло обов`язків та важливість завдань, які повинен виконувати перший заступник, набагато перевищує коло обов`язків та важливість завдань інших заступників. Позивач заперечує проти твердження відповідачів, що його заробітна плата була меншою через меншу кількість відпрацьованих днів, оскільки його заробітна плата була меншою за заробітну плату інших заступників не тільки в абсолютному, а й у відносному вимірі, тобто в перерахунку на кожний відпрацьований день. Відповідачі стверджують, що я безпідставно зазначаю, гцо мені не було надано належного робочого міста. Ці твердження Відповідачів не відповідають дійсності. Мені було надано робоче місце, яке не давало можливості виконувати належним чином мої посадові обов`язки, в тому числі через постійне перебування в кабінеті інших осіб, створення умов праці, які були значно гіршими інших заступників. Твердження Відповідачів про те, що я позивач був зазначений в структурі керівництва адміністрації на офіційному сайті, оскільки інформація на сайті не оновлювалась з 24.02.2022, не відповідає дійсності. До позову було додано копію сторінки з офіційного сайту районної адміністрацію, де наведено дані щодо нових заступників, яких було прийнято пізніше за позивача. Тобто твердження Відповідачів про те, що сайт не оновлюється з 24.02.2022 щодо інформації відносно структури районної адміністрації, не відповідає дійсності. Відповідачі стверджують, що позивачу не було надано відпустку, про надання якої позивач просив, через те, що Відповідач, начебто, не міг своєчасно здійснити оплату відпустки. Проте, діюче законодавство не передбачає такої підстави для відмови у наданні відпустки, як неможливість роботодавця її оплатити. Твердження Відповідачів, що відпустку позивачу не було надано задля недопущення порушення моїх прав позивач вважає безпідставним, а дії Відповідачів щодо ненадання відпустки такими, що в свою чергу мали вплив на погіршення стану здоров`я позивача. Відповідачі стверджують, що позивач не запрошувався на наради, на яких розглядались питання, які відносились до компетенції позивача, оскільки це були не «наради», а «робочі зустрічі». Позивач вважає це безпідставним, оскільки недопущення його до обговорення питань, які стосувалися його обов`язків, створювало штучні перешкоди до виконання позивачем посадової діяльності. Відповідачі зазначають, що позивачу було винесено догану на тій підставі, що він начебто, був відсутній на робочому місці. Проте Відповідач не враховує, що посада позивача передбачала виконування обов`язків, які унеможливлюють роботу лише безпосередньо у приміщенні, де знаходиться районна адміністрація. Виконання роботи позивача передбачає виконання роботи поза межами приміщення адміністрації, що позивач і робив, серед іншого 23 та 24 березня 2023 року, оскільки питання економічного розвитку нашого району та розвитку підприємництва входять до безпосереднього кола його обов`язків відповідно до документів, які було надано Відповідачем 1 до відзиву на позов (наприклад, Розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступниками та керівником апарату Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, затвердженими розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області розпорядженням від 13.12.2022 № 280). Відповідач 1 до відзиву на позов надав доповідну записку начальнику юридичного відділу апарату Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, в якій обгрунтовано висловлено думку, що 23 та 24 березня 2023 року працював на робочому місці належним чином. Відповідачі посилаються на заяву позивача про звільнення за власним бажанням як на підтвердження відсутності мобінгу з боку Відповідачів. Проте, заяву позивачем було написано після відмови у наданні йому щорічної відпустки та після погіршення стану його здоров`я, що підтверджується листками непрацездатності. Безпосередньо в заяві про звільнення ним було зазначено, що звільнення відбувається у зв`язку із погіршенням стану його здоровія. Також позивач вважає абсолютно безпідставними та необгрунтованими посилання Відповідачів на те, що погіршення його здоров`я сталося через те, що медико-соціальні експертні комісії не розробляти відповідні заходи щодо його лікування я вважаю. На підставі вищевикладеного та з урахуванням безпідставності наведених у відзивах тверджень відповідачів просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

21.09.2023 до суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зокрема зазначено наступне. Твердження позивача про те, що нібито його заробітна плата була меншою без врахування надбавки з вислугу років, є хибною та необгрунтованою. У заступників голови райдержадміністрації, крім позивача, надбавка за вислугу років дорівнює 50 відсотків посадового окладу. Проте, позивач не мав стажу державної служби і відповідно його заробітна плата була значно меншою ніж у інших заступників райдержадміністрації. Щодо надбавки за інтенсивність праці, то згідно з пунктом 4 Постанови №304, рішення про виплату та конкретний розмір надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань приймається в порядку, установленому керівником відповідного органу, в межах затвердженого фонду оплати праці. Надбавка за інтенсивність праці встановлюються з урахуванням таких критеріїв: 1) якість і складність підготовлених документів та виконаних завдань; 2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; 3) ініціативність у роботі. Надбавка за інтенсивність праці першого заступника (позивача) та заступників голови райдержадміністрації як у період з листопада 2022 по квітень 2023 так і в інші періоди залежала виключно від особистого внеску кожного працівника в загальний результат роботи райдержадміністрації. Загальна кількість робочих днів у період з 04.11.2022 по 19.07.2023 (день звільнення), складає 195 робочих днів, втім позивач за цей період був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю 114 днів. Тому, саме такі обставини суттєво вплинули на отримання позивачем надбавки за інтенсивність праці. Щодо доводів позивача відносно відмови у наданні щорічної відпуски на підставі його заяви від 29.05.2023 відповідач 1 у запереченнях зазначив, що підставою для відмови була не неможливість райдержадміністрації здійснити виплати, як зазначає позивач, а дотримання останнім строків подання такої заяви. Доводи позивача про створення йому перешкод та недопущення до обговорення питань, які належали до його обов`язків є хибними і необгрунтованими, та не підтверджуються належними доказами. Щодо доводів позивача про оголошення йому догани відповідач наголосив, що догана йому оголошена внаслідок порушення позивачем своїх безпосередніх обов`язків. Позивач не вчиняючи жодних дій щодо інформування голови райдержадміністрації про існування даної телефонограми самостійно прийняв рішення про прийняття ним особисто участі 23 та 24 березня 2023 року у заходах облдержадміністрації. Крім того, не доводячи до відома ні голови райдержадміністрації, ні інших працівників райдержадміністрації позивач був відсутній 23 та 24 березня 2023 року на робочому місці. Крім того, звільнення позивача не вважається звільненням з поважних причин. оскільки заява про звільнення не містить строку, у який він просить розірвати з ним трудовий договір, та документів, які наділяють його правом звільнення з поважних причин у відповідності до статті 38 Кодексу законів про працю України. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.09.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та призначення експертизи.

Протокольною ухвалою суду від 21.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 19.10.2023.

Протокольною ухвалою суду від 19.10.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 17.11.2023.

У судовому засіданні 17.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач, його представник та представники відповідачів у судовому засіданні надали суду пояснення, аналогічні викладеним у заявах по суті справи. Позивач просив позов задовольнити, представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечили.

Заслухавши пояснення засіданнях, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Розпорядженням Голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 66-к/р від 03.11.2022 ОСОБА_1 було призначено на посаду першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

04 листопада 2022 року позивач приступив до виконання своїх обов`язків першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. За твердженням позивача при виконанні своїх обов`язків він зіткнувся з боку свого керівника (голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області) із діями дискримінаційного характеру, дискримінацією у прямій та непрямій формі, підбурюванням до дискримінації, пособницівом у дискримінації, утиском, мобінгом, що полягало за твердженням позивача в тому числі у наступних діях: виплаті позивачу заробітної платі у розмірі меншому, аніж заробітна плата іншим заступникам голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області; перешкоджанні у виконанні позивачем посадових обов`язків; відмова в наданні відпустки, на яку позивач мав право як інвалід другої групи.

Крім того, 21 квітня 2023 року головою Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області було видано розпорядження № 87 (надалі - спірне розпорядження) про оголошення позивачу догани. Зазначене розпорядження позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також, позивач стверджує що в результаті зазначених вище неправомірних дискримінаційних дій та мобінгу під час його роботи в Запорізькій районній державній адміністрації 31 травня 2023 року він неодноразово хворів та перебував на лікарняному і був вимушений подати заяву про звільнення з займаної посади першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Також, позивач вказує, що зазначені неправомірні дії з боку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та безпосередньо її голови ОСОБА_2 призвели через нервове перенапруження до погіршення стану його здоров`я, моральної та матеріальної шкоди.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Щодо правомірності спірного розпорядження суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту спірного розпорядження, пояснень сторін та матеріалів справи догана позивачу спірним розпорядження була оголошена у зв`язку із наступним.

22.03.2023 року Позивачем, який займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації була отримана телефонограма від відділу туризму та курортів облдержадміністрації за підписом Є. Коваленко про проведення 23 та 24 березня 2023 року з 9-30 до 16-30 за адресою відділу туризму та курортів облдержадміністрації заходу з отримання навичок з визначення туристичного потенціалу громад.

Із змісту вказаної телефонограми вбачається, що вона була адресована Відповідачу-1 та містила прохання забезпечити присутність представника Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на рівні першого заступника на відповідному заході.

Всупереч вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Регламенту Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.09.2018 року за №559 (далі - Регламент) та Інструкції з діловодства в Запорізькій районній державній адміністрації Запорізької області затверджена розпорядженням голови райдержадміністрації від 31.07.2019 року за №310 (далі - Інструкція з діловодства), Позивачем, який займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації, не було вжито жодних заходів щодо подання вказаного документа для проведення реєстрації до відділу організаційної роботи, діловодства і контролю райдержадміністрації, який мав вчинити передбачені Інструкцією з діловодства заходи, у тому числі невідкладно подати цей документ для обов`язкового розгляду головою райдержадміністрації та прийняття рішення щодо визначення відповідального виконавця.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі Закон) передбачено, що перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

За приписами статті 40 Закону, перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

Так, на час існування спірних правовідносин, розподіл обов`язків між головою, першим заступником голови, заступниками голови та керівником апарату Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Розподіл обов`язків) затверджений розпорядженням голови райдержадміністрації №280 від 13.12.2022.

Згідно Розподілу обов`язків на першого заступника голови райдержадміністрації покладено обов`язки з реалізації повноважень райдержадмініетрації у сфері: архівної справи, агропромислового комплексу, економіки, цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації, оборонної роботи та цивільного захисту.

Перший заступник голови районної державної адміністрації в межах своїх функціональних повноважень спрямовує, координує та контролює діяльність таких структурних підрозділів райдержадмініетрації: відділу цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації; архівного відділу райдержадміністрації: відділу економіки та агропромислового розвитку райдержадміністрації; відділу оборонної роботи та цивільного захисту райдержадміністрації. При цьому, вирішення питань у сфері туризму не належало до функцій та завдань відділу економіки та агропромислового розвитку райдержадміністрації діяльність якого координував та спрямовував перший заступник голови райдержадміністрації.

Отже, виконання даної телефонограми не входило до кола безпосередніх обов`язків Позивача, як першого заступника голови райдержадміністрації, як про це стверджує позивач. Також, суд не приймає посилання позивача на розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 100 від 02.05.2023, оскільки це розпорядження прийнято пізніше, ніж спірні відносини.

Крім того, позивач, який займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації не вчинив жодних дій щодо інформування голови райдержадміністрації про існування даної телефонограми самостійно прийняв рішення про прийняття ним особистої участі 23 та 24 березня 2023 року у заходах облдержадміністрації. Так, не доводячи до відома ні голови райдержадміністрації, ні інших працівників райдержадміністрації Позивач, який займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації був відсутній 23 та 24 березня 2023 року на робочому місці в приміщенні райдержадміністрації.

Статтею 45 Закону визначено, що організаційно-процедурні питання внутрішньої діяльності місцевих державних адміністрацій регулюються їх регламентами, що затверджуються головами відповідних місцевих державних адміністрацій з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Типові регламенти місцевих державних адміністрацій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 розділу 6 Регламенту визначено, що організація роботи з документами в райдержадміністрації здійснюється в порядку, передбаченому інструкцією з діловодства, що розробляється відповідно до типової (Примірної) інструкції з діловодства у міністерствах, і центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України. Інструкція з діловодства в райдержадмініетрації затверджується її головою.

Так, Інструкція з діловодства в Запорізькій районній державній адміністрації Запорізької області затверджена розпорядженням голови райдержадмініетрації від 31.07.2019 №310 (далі - Інструкція з діловодства).

Інструкція з діловодства встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі, в апараті райдержадміністрації та її структурних підрозділах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням. Положення Інструкції з діловодства застосовуються для створення та/або опрацювання райдержадміністрацією документів у паперовій формі до часу впровадження електронного документообігу (пункт 1 розділу 1 Інструкції з діловодства).

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з діловодства, організація діловодства покладається на відділ організаційної роботи, діловодства і контролю апарату райдержадміністрації.

Згідно з пунктом 147 розділу ІІІ Інструкції з діловодства, доставка документів до райдержадміністрації здійснюється з використанням засобів поштового зв`язку, кур`єрською та фельд`єгерською службами, електронною поштою та системою електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Відповідно до пункту 148 розділу ІІІ Інструкції з діловодства, усі документи, що надходять до райдержадміністрації, приймаються централізовано відділом організаційної роботи, діловодства І контролю апарату райдержадмініетрації, крім документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію.

Згідно з пунктом 149 розділу ІІІ Інструкції з діловодства, у разі відсутності в райдержадміністрації системи електронного діловодства, документи, що надійшли через систему взаємодії, друкуються та оформлюються відділом організаційної роботи, діловодства і контролю апарату райдержадміністрації паперова копія електронного оригіналу, проставляється відмітка про отримання через систему взаємодії.

Відповідно до пунктів 153-155 розділу III Інструкції з діловодства, усі вхідні документи крім документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію підлягають попередньому розгляду в відділі організаційної роботи діловодства і контролю апарату райдержадміністрації.

Метою попереднього розгляду документів є виокремлення таких, що потребують обов`язковому розгляду головою райдержадміністрації, його заступниками або структурними підрозділами.

Обов`язковому розгляду головою райдержадміністрації підлягають акти органів державної влади та доручення вищих посадових осіб, /.../, кореспонденція, що надходить від установ вищого рівня /.../.

Попередній розгляд документів повинен здійснюватися у день надходження (доставки) або не пізніше 10 години наступного робочого дня у разі їх надходження (доставки) після закінчення робочого дня. у вихідні, святкові та неробочі дні. Доручення установ вищого рівня, телефонограми, факсограми розглядаються першочергово.

Згідно положень пунктів 156-158 розділу III Інструкції з діловодства, реєстрація документів всіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформлення реєстраційно-моніторингової картки в електронній формі із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим внесенням до реєстраційно-моніторингової картки необхідних відомостей.

Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, моніторингу, стану виконання і оперативного використання наявної в документах інформації.

Реєстрація документів в апараті райдержадміністрації проводиться централізовано відділом організаційної роботи, діловодства і контролю апарату райдержадміністрації.

Документи реєструються лише один раз: вхідні - у день надходження.

В апараті райдержадміністрації формується центральний банк реєстраційних даних. За допомогою системи автоматизації діловодства працівники забезпечуються інформацією про всі документи і місце їх розташування.

Відповідно до пунктів 164, 165 розділу III Інструкції з діловодства, зареєстровані документи передаються на розгляд керівництва райдержадміністрації «в день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Телеграми, телефонограми та інші термінові документи передаються на розгляд невідкладно.

Документи, розглянуті керівництвом райдержадміністрації, повертаються з відповідною резолюцією відділу організаційної роботи, діловодства і контролю апарату райдержадміністрації, який здійснює передачу документів на виконання.

Факт передачі документів виконавцям фіксується шляхом проставлення відповідної відмітки в реєстраційно-моніторинговій картці із зазначенням Інформації про виконавців, яким передано паперовий оригінал документа та його копії (пункт 167 розділу III Інструкції з діловодства).

Згідно з пунктом 170 розділу IIІ Інструкції з діловодства, відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у /.../. резолюції керівника, та працівники, яким безпосередньо доручено його виконання.

Безпосередній контроль за виконанням документа проводиться на підставі резолюції керівництва райдержадміністрації (пункт 185 розділу III Інструкції з діловодства).

Відповідно до статгі 139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Всупереч вищезазначеного першим заступником голови райдержадміністрації Д.М.Нікітіним допущено порушення трудової дисципліни та своїх трудових обов`язків, а саме 22 03.2023 ним була отримана телефонограма від відділу туризму та курортів облдержадміністрації за підписом Є. Коваленко про проведення 23 та 24 березня 2023 року з 09-30 до 16-30 за адресою відділу туризму та курортів облдержадміністрації заходу з отримання навичок з визначення туристичного потенціалу громад.

За своїм змістом телефонограма була адресована Запорізькій райдержадміністрації та містила прохання забезпечити присутність представника райдержадміністрації на рівні першого заступника голови.

Всупереч вимог Закону, Регламенту та Інструкції з діловодства першим заступником голови Д.М.Нікітіним не було вжито жодних заходів щодо подання вказаного документа для проведення реєстрації до відділу організаційної роботи, діловодства і контролю райдержадмініетрації, який мав вчинити передбачені Інструкцією з діловодства заходи у тому числі невідкладно подати цей документ для обов`язкового розгляду головою райдержадміністрації та прийняття рішення щодо визначення відповідального виконавця.

Отже спірне розпорядження про оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни було прийнято обгрунтовано та правомірно.

Щодо доводів позивача про те, що при виконанні своїх обов`язків першого заступника голови Запорізької районної державної адміністрації позивач зіткнувся з боку свого керівника із діями дискримінаційного характеру, дискримінацією у прямій та непрямій формі, підбурюванням до дискримінації, пособництвом у дискримінації, утиском, мобінгом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 6 вересня 2012 року № 5207-VІ (далі - Закон №5207); форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, визначені статтею 5 цього Закону, забороняються.

Відповідно до ст. 5 Закону № 5207 формами дискримінації є: пряма дискримінація; непряма дискримінація; підбурювання до дискримінації; пособництво у дискримінації; утиск.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 6 вересня 2012 року № 5207.

дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (дачі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обгрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обгрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

підбурювання до дискримінації - вказівки, інструкції або заклики до дискримінації стосовно особи та/або групи осіб за їх певними ознаками;

пособництво у дискримінації - будь-яка свідома допомога у вчиненні дій або бездіяльності, спрямованих на виникнення дискримінації;

утиск - небажана для особи та/або групи осіб поведінка, метою або наслідком якої є приниження їх людської гідності за певними ознаками або створення стосовно такої особи чи групи осіб напруженої, ворожої, образливої або зневажливої а тмосфери.

Відповідно до ст. 2(1) Кодексу законів про працю України мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з ме тою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є:

створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги);

безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця);

нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту;

нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації;

безпідставне позбавлення працівника частини випчат (премій, бонусів та інших заохочень);

необгрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Вчинення мобінгу заборонено.

Відповідно до ст. 5 (1) Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від мобінгу (цькування), дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, захист честі та гідності працівника під час здійснення ним трудової діяльності, а також забезпечення особам, які зазнали таких дій та/або бездіяльності, права на звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення (без припинення працівршком трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі), а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 15 Закону № 5207 особа має право на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданих їй унаслідок дискримінації.

Щодо доводів позивача відносно виплати йому основної та додаткової заробітної плати у період з листопада 2022 по квітень 2023 в розмірах, які є меншими в порівнянні з іншими заступниками голови райдержадміністрації, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з

виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області (далі - райдержадміністрація) є місцевим органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці - Запорізького району Запорізької області.

Статтею 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями. їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення

визначаються Законом України «Про державну службу». ]

Разом з цим, Законом України «Про державну службу», зокрема пунктом 9 частини З статті 3 унормовано, що дія Закону України «Про державну службу» не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників. Ця норма права набула чинності з 11.11.20! 7 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань проходження державної служби» від 09.11.2017 №2190-VII.

Втім, пунктом 7 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» законодавцем визначено, що умови оплати праці працівників органів державної влади, інших державних органів, їх апаратів (секретаріатів), державних підприємств, установ та організацій, органів влади Автономної Республіки Крим, які на день набрання чинності цим Законом є державними службовцями і посади яких відповідно до цього Закону не є посадами державної служби, визначаються Кабінетом Міністрів України і не можуть передбачати зменшення розміру їх заробітної плати.

Умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №304 (далі - Постанова №304).

Пунктом 2 Постанови №304 врегульовано, що керівним працівникам виплачується: надбавка за вислугу років у розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожен календарний рік залежно від стажу роботи, до якого зараховуються період роботи на посаді, раніше набутий стаж державної служби та періоди роботи, передбачені статтею 46 Закону України «Про державну службу», але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Отже, на розмір основної заробітної плати керівних працівників райдержадміністрації впливає стаж державної служби, оскільки наявність такого стажу надає право на отримання надбавки за вислугу років,

У заступників голови райдержадмініетрації як у ОСОБА_3 так і у ОСОБА_4 надбавка за вислугу років дорівнює 50 відсотків посадового окладу. Натомість ОСОБА_1 не має стажу державної служби і відповідно заробітна плата позивача є значно меншою ніж у інших заступників райдержадміністрації. Доказів зворотнього позивачем суду не надано.

Згідно з пунктом 4 Постанови №304, рішення про виплату та конкретний розмір надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, премії, матеріальної допомоги па оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань приймається в порядку, установленому керівником відповідного органу, в межах затвердженого фонду оплати праці.

Надбавка за інтенсивність праці встановлюються з урахуванням таких критеріїв: 1) якість і складність підготовлених документів та виконаних завдань; 2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; 3) ініціативність у роботі.

З пояснень відповідача 1 та наданих доказів у їх обгрунтування судом встановлено, що у листопаді 2022 року позивач відпрацював не повний робочий місяць, оскільки був призначений на посаду з 04.11.2022. За цей місяць, в силу об`єктивних причин (відсутність досвіду роботи в органах виконавчої влади) робота позивача не відповідала тим критеріям, які ураховуються при встановлені надбавки за інтенсивність праці, оскільки позивач працював перший місяць на посаді першого заступника голови райдержадміністрації.

У грудні 2022 року позивач отримав надбавку у розмірі 100%, як і інші заступники голови.

У січні 2023 року надбавку не отримав жодний заступник.

У лютому 2023 року позивач перебував на лікарняному 8 днів, у зв`язку з чим завдання та доручення, які надходили в період лікарняного розподілялися між іншими заступниками. Виконання завдань, які у період воєнного стану покладено на райдержадмініетрації в більшості випадків є довготривалими та залишаються на контролі певний час. Відповідно після виходу ОСОБА_1 з лікарняного виконання тих доручень та завдань, що надходили у період його тимчасової непрацездатності, залишилися закріпленими за заступниками, які розпочинали їх виконання. Отже, у лютому 2023 року показники роботи позивача не відповідали тим критеріям, які ураховуються при встановлені надбавки за інтенсивність праці. Відповідно у цей період надбавку за інтенсивність позивачу не було встановлено. Втім, іншим заступникам надбавка дорівнювала 50%.

У березні 2023 року позивач отримав надбавку за інтенсивність у розмірі 20 %. Розмір залежав від його особистого внеску в загальний результат роботи за цей місяць. Між тим інші заступники отримали по 40%, оскільки їх навантаження, з урахуванням додаткового яке на них розподілилось у зв`язку з лікарняним позивача у попередньому місяці було значно більшим ніж у позивача.

У квітні 2023 року встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці також відбувалось з урахуванням показників роботи та критеріїв, необхідних для встановлення такої надбавки. За цей місяць надбавка була встановлена в наступних розмірах: ОСОБА_3 - 100%. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 40%.

Отже надбавка за інтенсивність праці першого заступника та заступників голови райдержадміністрації як V період з листопада 2022 по квітень 2023 так і в інші періоди залежала виключно від особистого внеску кожного працівника в загальний результат роботи райдержадміністрації.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо дискримінаційних дій, утиску та мобінгу відносно нього в частині виплати основної та додаткової заробітної плати є безпідставними.

Крім того, у статті 22 Кодексу законів про працю України, законодавець визначив, що вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобшгом (цькуванням).

Щодо доводів позивача про те, що позивач не зазначений в структурі керівництва райдержадміністрації на офіційному сайті, суд зазначає що з цього приводу відповідачем 1 були надані суду пояснення, дана інформація не оновлювалась райдержадміністрацією з початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а саме з 24.02.2022.

Щодо доводів позивача про те, що йому перешкоджали у виконанні посадових обов`язків, шляхом позбавлення особистого кабінету суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з пояснень відповідачів та наданих у їх обгрунтування доказів, з 10.04.2023 по 19.07.2023 ОСОБА_1 перебував на лікарняних. За цей період лікарняні листки переривалися виходом на роботу лише на два дні, а саме - 29 та 30 травня 2023 року. Загальна кількість тимчасової непрацездатності за період з 04.11.2022 по 19.07.2023 (день звільнення) становить 114 днів.

У період тимчасової непрацездатності позивача, а саме 02.05.2023 на вакантну посаду був призначений заступник голови райдержадміністрації. В силу обставин та у зв`язку з обмеженою кількістю кабінетів в райдержадміністрації новопризначеному заступнику голови райдержадміністрації Дейнеці Б.А. було визначене робоче місце, кабінет № 3, який до цього визначався робочим місцем першого заступника голови райдержадміністрації. При цьому, керівнику апарату було надано доручення вирішити питання визначення ОСОБА_1 робочого місця в іншому кабінеті приміщення райдержадміністрації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна 8, після виходу з лікарняного.

29.05.2023 (вихід з лікарняного) позивачу було визначено робоче місце в іншому кабінеті.

У зв`язку з наведеним, доводи позивача щодо перешкоджання йому у виконанні посадових обов`язків у зв`язку з позбавленням його особистого кабінету є безпідставними.

Також, статтею 22 Кодексу законів про працю України серед іншого передбачено, що , зміна робочого місця не вважаються мобінгом (цькуванням).

Щодо доводів позивача про відмову йому у наданні щорічної відпустки суд зазначає наступне.

Позивач 29.05.2023 звернувся до відповідача з заявами про термінове надання йому частини щорічної відпустки з 01.06.2023 та надання матеріальної допомоги на оздоровлення (копії заяв додаються).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Особам з інвалідністю І і II груп надається щорічна основна відпустка тривалістю 30 календарних днів.

Разом з цим, у заяві від 29.05.2023 позивач звернувся про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 30 календарних днів, тобто у заяві позивач просив надати відпустку повної тривалості, а не частину, як зазначив позивач.

Згідно положень статті 10 Закону України «Про відпустки» особам з інвалідністю щорічні відпустки за бажанням працівника надаються в зручний для нього час.

Статтею 23 Закону України «Про відпустки» встановлено, що в установах та організаціях, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, оплата відпусток провадиться із бюджетних асигнувань на їх утримання.

Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Згідно умов Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Запорізької районної державної адміністрації на 2023 - 2025 роки, зокрема пункту 5.15, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Втім, у заявах від 29.05.2023 позивач звернувся з проханням надати йому відпустку з 01.06.2023, тобто через два дня з моменту написання ним заяви, та надати матеріальну допомогу на оздоровлення. Строки подання заяви та початку відпустки, про який зазначив позивач у заяві унеможливлювали виконання райдержадміністрацією вимоги статті 115 Кодексу законів про працю України та пункту 5.15 Колективного договору, оскільки райдержадміністрація утримується за рахунок бюджетних коштів і оплата відпусток провадиться із бюджетних асигнувань на її утримання.

У зв`язку з чим, позивачу 30.05.2023 (вих.№01-17/0470) надано роз`яснення про те, що подання заяви про надання відпустки в зручний для позивача час та надання матеріальної допомоги на оздоровлення має відбуватися у строки, які є розумнішії, тобто необхідними та достатніми для виконаний райдержадміністрацією вимог статті 115 Кодексу законів про працю України та пункту 5.15 Колективного договору, в частині здійснення відповідних виплат, задля не допущення порушення прав позивача. Отже суд не приймає доводи позивача в цій частині.

Щодо доводів позивача про створення йому перешкод щодо участі у нарадах, на яких розглядалися питання, які відносяться до його компетенції суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з пояснень відповідачів та наданих у їх обгрунтування доказів, порядок підготовки та проведення нарад в райдержадміністрації встановлений розділом 10 Регламенту та передбачає, що голова, заступники голови, керівник апарату, керівники структурних підрозділів районної державної адміністрації проводять наради з оперативного розгляду та вирішення питань, що належать до їх компетенції.

План проведення наради затверджує відповідна посадова особа.

Організація проведення нарад у голови райдержадміністрації, керівника апарату райдержадміністрації покладається на апарат та структурні підрозділи райдержадміністрації, організація проведення нарад у першого заступника, заступників голови райдержадміністрації на відповідні структурні підрозділи райдержадміністрації (пункт 1 розділу 10 Регламенту).

Наради в райдержадміністрації проводяться відповідно до Регламенту та порядку підготовки та проведення нарад в райдержадміністрації, який затверджується відповідним розпорядженням голови райдержадміністрації (пункт 7 розділу 10 Регламенту).

У період дії воєнного часу наради під головуванням голови не проводились у зв 'язку з особливостями діяльності райдержадміністрації у цей період, визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Втім, протягом дії воєнного стану в райдержадміністрації постійно відбуваються робочі зустрічі (засідання) керівних працівників з головою райдержадміністрації. Робочі зустрічі проводяться за потреби та з ініціативи керівного працівника для обговорення з головою райдержадміністрації: 1) спірних питань, які належать до компетенції конкретного заступника та потребують негайного вирішення; 2) результатів проведеної роботи.

Отже саме у такий спосіб, шляхом проведення робочих зустрічей (засідань) здійснюється під час дії воєнного стану спрямування і координація діяльності першого заступника голови, заступників голови та керівника апарату райдержадміністрації з боку голови райдержадміністрації, на якого такі функції покладено, у тому числі і Розподілом обов`язків між головою, першим заступником голови, заступниками голови та керівником апарату Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, затвердженим розпорядженням голови райдержадміністрації від 13.12.2022 №280.

Отже, доводи позивача про створення йому перешкод щодо участі у нарадах спростовуються вищенаведеним.

Щодо позовних вимог в частині стягнення солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь позивача завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду у розмірі 857 347,03 (вісімсот п`ятдесят сім тисяч триста сорок сім гривень 03 копійки) суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 15 Закону № 5207 особа має право на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданих їй унаслідок дискримінації.

Порядок відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди визначається Цивільним кодексом України та іншими законами.

Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя

Оскільки в ході судового розгляду справи не підтверджено факти порушення законних прав позивача, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), то і підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, завданої такими фактами відсутні.

Згідно з приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно із статтею 139 КАС України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (69089, м. Запоріжжя. вул. Істоміна, буд. 8, ), голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Буряк Олега Миколайовича (69089, м. Запоріжжя. вул. Істоміна, буд. 8) про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено у повному обсязі 13.12.2023.

Суддя Н.В. Стрельнікова