Справа № 300/7008/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2023 р. справа № 300/7008/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після загибелі сина ОСОБА_2 , в травні 2020 року звернулась до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення та виплату одноразової допомоги. Однак, протокольним рішенням від 19.06.2020 за №86 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовила в призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що ОСОБА_2 загинув внаслідок необережного поводження зі зброєю. На заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023 Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено на адресу позивача копії документів щодо обставин смерті її сина ОСОБА_2 . Так, згідно копії акту службового розслідування від 28.05.2019, позивачем встановлено, що причина смерті ОСОБА_2 є вогнепальне кульове наскрізне поранення голови, а умовами настання смерті є виконання обов`язків військової служби в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил, захистом недоторканості та територіальної цілісності України. Крім того, досудовим розслідуванням не встановлено та не підтверджено будь-яких об`єктивних даних за внесеними до ЄРДР відомостями, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.2 ст.414 КК України, а в діях ОСОБА_2 відсутній склад означеного кримінального правопорушення, що підтверджується копією отриманої позивачем, постанови про закриття кримінального провадження. Також, при дослідженні крові загиблого ОСОБА_2 не виявлено метилового, етилового, ізопропилового, ізобутилового, бутилового, ізоамілового, алілового алкоголю, що підтверджується висновком експерта від 11.04.2019 за №80/1. Після вивчення вказаних документів, вважаючи помилковим рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні їй одноразової грошової допомоги, 27.09.2023 позивач звернулась до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про підготовку і направлення до Міністерства оборони України висновку щодо призначення та виплати грошової допомоги. Листом від 05.10.2023 Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки повідомлено позивача про наявність рішення від 19.06.2020 за №86 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, а також роз`яснено порядок оскарження такого рішення. Вважаючи надану відповідь протиправною відмовою, позивач звернулась до суду з позовом та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в повторній підготовці та направленні до Міністерства оборони України висновку про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина та зобов`язати відповідача підготувати та направити до Міністерства оборони України висновок про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина для вирішення питання про призначення такої допомоги.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.10.2023 (а.с.36-39). У відзиві представник відповідача зазначив, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. В даному випадку днем виникнення такого права є день смерті (загибелі) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач вважає, що оскільки позивачем не оскаржено рішення від 19.06.2020 за №86 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та протягом більше як трьох років не вживалось жодних заходів з цього приводу, то в задоволенні позову слід відмовити.
01.11.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.53-55).
Відповідач своїм правом на подання заперечення не скористався.
Міністерство оборони України своїм правом на подання пояснень щодо позову, не скористалось.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
ОСОБА_2 , який проходив військову службу за контрактом, 22.03.2019 загинув внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення голови в умовах виконання обов`язків військової служби в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил, захистом недоторканості та територіальної цілісності України.
ОСОБА_1 в травні 2020 року звернулась до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення та виплату одноразової допомоги.
21.05.2020 Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України скеровано висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.24).
Протокольним рішенням від 19.06.2020 за №86 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовила в призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що ОСОБА_2 загинув внаслідок необережного поводження зі зброєю (а.с.26).
На заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023, Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено на адресу позивача копії документів щодо обставин смерті її сина ОСОБА_2 (а.с.8-20).
Як зазначає позивач, з наданих відповідачем документів їй стало відомо про такі обставини: з копії акту службового розслідування від 28.05.2019 - причина смерті ОСОБА_2 є вогнепальне кульове наскрізне поранення голови, а умовами настання смерті є виконання обов`язків військової служби в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил, захистом недоторканості та територіальної цілісності України; досудовим розслідуванням не встановлено та не підтверджено будь-яких об`єктивних даних за внесеними до ЄРДР відомостями, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.2 ст.414 КК України, а в діях ОСОБА_2 відсутній склад означеного кримінального правопорушення, що підтверджується копією отриманої позивачем, постанови про закриття кримінального провадження; при дослідженні крові загиблого ОСОБА_2 не виявлено метилового, етилового, ізопропилового, ізобутилового, бутилового, ізоамілового, алілового алкоголю, що підтверджується висновком експерта від 11.04.2019 за №80/1 (а.с.10-17).
Вважаючи рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні їй одноразової грошової допомоги помилковим, 27.09.2023 позивач звернулась до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про підготовку і направлення до Міністерства оборони України висновку щодо призначення та виплати грошової допомоги (а.с.21,22).
Листом від 05.10.2023 Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки повідомлено позивача про наявність рішення від 19.06.2020 за №86 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, а також роз`яснено порядок оскарження такого рішення (а.с.23).
Вважаючи таку відповідь протиправною відмовою в задоволенні її заяви, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 42 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (пункт 1);
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (пункт 2).
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Статтею 16-1 визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Частиною шостою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати.

Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (пункт 15 Порядку № 975).

У пункті 19 Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З системного аналізу викладених вище правових норм слідує, що Порядком № 975 визначений певний алгоритм дій, які вчиняються особами, що звертаються за виплатою визначеної статтею 16 Закону № 2011-ХІІ одноразової грошової допомоги, уповноваженим органом, а також розпорядником бюджетних коштів, що призначає та виплачує таку допомогу.

Так, особа, яка бажає отримати виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-ХІІ, подає за місцем проходження військової служби померлим (загиблим) військовослужбовцем заяву про виплату одноразової грошової допомоги та визначений пунктом 10 Порядку № 975 пакет документів, що підтверджує право особи на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

В свою чергу керівник уповноваженого органу за місцем проходження військової служби померлим (загиблим) військовослужбовцем зобов`язаний протягом 15 днів з дня реєстрації поданих документів направити до Міноборони висновок щодо виплати одноразової допомоги та документи, подані разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, після отримання яких розпорядник бюджетних коштів у місячний строк зобов`язаний прийняти одне з таких рішень: рішення про призначення одноразової грошової допомоги; рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги; рішення про повернення документів на доопрацювання.

Тільки після отримання відповідного рішення розпорядника бюджетних коштів, уповноважений орган видає наказ про виплату такої допомоги особам, які звернулися за її отриманням, а разі відмови чи повернення документів для доопрацювання письмово повідомляє заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів для доопрацювання.

Тобто Порядком № 975 визначено, що виключне право надавати оцінку поданим документам та приймати відповідне рішення щодо наявності підстав для виплати одноразової грошової допомоги належить розпоряднику бюджетних коштів, що здійснює таку виплату, а не його уповноваженому органу.

Як зазначено судом вище, 27.09.2023 позивач звернулась до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про підготовку і направлення до Міністерства оборони України висновку щодо призначення та виплати грошової допомоги до якої долучено документи визначені в пункті 10 Порядку № 975 (а.с.21,22).

Однак, відповідачем всупереч положень пункту 13 Порядку № 975 протягом 15 днів з дня реєстрації заяви позивача та відповідних документів не подано розпоряднику бюджетних коштів, яким є Міноборони, висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та визначені пунктом 10 Порядку № 975 документи. Натомість, за відсутності встановлених законом повноважень, листом від 05.10.2023 Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив позивача про наявність рішення від 19.06.2020 за №86 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, а також роз`яснено порядок оскарження такого рішення.

Суд звертає увагу сторін на ту обставину, що у відповідності до вимог пункту 13 Порядку № 975 відповідач не наділений повноваженнями щодо надання оцінки тим чи іншими обставинам загибелі військовослужбовця, наявності повторності в діях позивача щодо подання заяви про виплату одноразової грошової допомоги, а також того чи подана така заява у строки установлені законом. У спірних правовідносинах, єдиним правомірним рішенням відповідача є підготовка та направлення висновку до уповноваженого на вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги органу Міністерства оборони України, який в свою чергу наділений повноваженнями щодо надання такої оцінки.

Оскільки відповідачем не складено висновок за заявою позивача про виплату одноразової грошової допомоги та не направлено його до Міноборони у спосіб визначений пунктом 13 Порядку № 975, то суд дійшов висновку, що ним допущена бездіяльність, яка є протиправною.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача до вчинення дій, визначених у пункті 13 Порядку № 975, шляхом зобов`язання останнього подати до Міноборони відповідний висновок та документи, визначені пунктом 10 Порядку № 975.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією від 12.10.2023 (а.с.1).

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України (, просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо подання до Міністерства оборони України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2023, поданою разом з документами, визначеними в пункті 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026) подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 27.09.2023, поданою разом з документами, визначеними в пункті 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.