Справа № 278/3012/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/3012/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дубовік О.М.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

12 грудня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову винесену інспектором взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області сержантом поліції Чередник І. В., серії ЕАС № 6597210 від 25.02.2023 року про накладення на нього адміністративного правопорушення ч. 4 ст. 126КУпАП.

- провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.02.2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержантом поліції Чередник І. В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6597210 (а.с. 8), у якій зазначено, що 25.02.2023 року о 17:21 год в с. Зарічани, шосе Бердичівське, 3 км. водія було зупинено на блок посту згідно постанови КМУ № 1456, під час перевірки документів було встановлено, що водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування. Портативний відео реєстратор П/в 475882, чим порушив п. 2.1.а ПДР України керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2023 року по справі № 295/7050/22 (а.с. 46-48) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20.03.2023 року (а.с. 49) апеляційну скаргу адвоката Єсіна П. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира віл 16.01.2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто.

Із зазначеної постанови вбачається, що 15.03.2023 року до Житомирського апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Єсіна Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 16.01.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.05.2023 року скасовано вище вказану постанову Богунського районного суду від 16.01.2023 року та закрито провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 50-51).

У абзаці 4 описової частини зазначеної постанови Житомирського апеляційного суду вказано: "Адвокат звернувся зі скаргою 07.03.2023 року, однак скаргу було повернуто з причин не доведення його повноважень".

Відповідно до довідки В/Ч НОМЕР_1 від 28.02.2023 року № 133 (а.с. 9) солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває з 09.02.2023 року на військовій службі у Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

З довідки В/Ч НОМЕР_1 № 185Д від 06.07.2023 року вбачається, що в період з 10.06.2023 року ОСОБА_1 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Куп`янському районі, Харківської області та на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області (а.с. 25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1статті 8 Закону України "Про національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 -126. Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпункт "а" пункту 2.1 ПДР передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На підставі Указів Президента України з 05-30 год., 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє по цей час.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України N 389-УІІІ від 12.05.2015 р. "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 8 цього Закону в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, перевіряти у порядку, визначеному КМ України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України,

Постановою КМ України № 1456 від 29.12.2021 р. затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Випадки, коли уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, визначені п. 7 вказаного Порядку.

До таких відносяться знову ж таки: існування підстав, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом.

У разі виявлення під час перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян ознак складу кримінального таУабо адміністративного правопорушення затримання таких осіб та вилучення відповідних речей здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 12 зазначеного Порядку).

Крім того, порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455 (далі Порядок №1455) визначає процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Під терміном блокпост мається на увазі посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану;

Згідно п. 10 Порядку № 1455 Заходи з контролю в`їзду/виїзду включають перевірку на блокпостах: документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо).

Таким чином, оскільки зупинка транспортного засобу позивача мала місце в умовах воєнного стану під час проїзду блокпоста в с. Зарічани тому в поліцейського було достатньо підстави для зупинки транспортного засобу.

За змістом статті 31 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Інспектор Чередник І. В. виявила факт вчинення позивачем правопорушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП, та, як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, дійшла до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки санкція вказаної статті передбачає вищий розмір адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно т. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Матеріалами справи встановлено, що станом на 25.02.2023 року постанова Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2023 року про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами набрала законної сили та не оскаржувалась.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про спірну постанову, протягом трьох місяців не вчиняв жодних дій, щодо з`ясування обставин своєчасного подання до суду позовної заяви. З урахуванням вищевикладених норм законодавства та обставин у справі, а також відсутність доказів, які б свідчили про вчинення усіх можливих та залежних від позивача дій, спрямованих на своєчасне отримання судом першої інстанції адміністративного позову про оскарження постанови УПП в Житомирській області ДПП, суд приходить до висновку, що вказане свідчить про недобросовісне виконання позивачем процесуальних обов`язків та зловживання ним процесуальними правами.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 червня 2018 року у справі № 2-1113/11.

Суд також вважає, що відсутність відеозапису із нагрудних камер поліцейського не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки термін зберігання таких записів становить 30 діб і у зв`язку із тим, що позивач звернувся до суду із позовом більш як через три місяці з дати вчинення адміністративного правопорушення, а тому такі відеозаписи знищені.

Із наведених підстав твердження позивача про те, що він 25.02.2023 року не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу.

Суд окремо звертає увагу, що хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про прогиправпість рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на Відповідача однак це не може розумітися таким чином, що Позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд виклавши її по справах №760/2846/17 від 14,03.2018; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17-, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19) та згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 14.03.2018 у справі N 760/2846/17.

Доводи позивача про те, що він не перебував за кермом під час зупинки поліцейськими на блокпосту суд не знаходить переконливими, оскільки при зупинці, як слідує з позову та відзиву на позовну заяву, позивач став пояснювати поліцейським про той факт, що справа про позбавлення його прав керування в межах ст. 130 КУпАП знаходиться на перегляді в апеляційній інстанції.

Дослідивши обставини справи, надані та здобуті докази під час розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії відповідача ґрунтуються на законі, стягнення відповідачем застосовано без порушень, у межах санкції ч. 4 статті 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не спростовано, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.