Справа № 480/11386/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.В.,
представника позивача адвоката Сошенка Я.В.,
В С Т А Н О В И В:
В ході ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо про винесення в межах виконавчого провадження крім постанови про відкриття виконавчого провадження постанов про стягнення виконавчого збору у розмірі 3400,00 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника.
Вказані постанови позивач просить визнати протиправними і скасувати, зазначаючи, що при прийнятті до виконаня постанови Державної служби України з безпеки на транспорті та вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження відповідачем порушено п.10 частини 4 ст. 4, частини 1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, заяву про примусове виконання стягувач направив для виконання до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки позивач проживає і зареєстрований у с.Липняк Сумського району. Однак, відповідач прийняв до виконання постанову за відсутності підстав. Крім того, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу, тому отримавши на виконання виконавчий документ не за місцем виконання, державнй виконавець протягом трьох робочих днів повинен його повернути стягувачу. Проте, незважаючи на те, що ні заява про примусове виконання постанови, ні сама постанова Державної служби України з безпеки на транспорті не містять адреси, яка б відносилась до Ковпаківського району в м.Суми, державний виконавець розпочав виконавче провадження.
Крім того, в матеріалах виконавчого провадження знаходяться дві постанови про відкриття виконавчого провадження, що є неприпустимим, перша датована 28.09.2023, а друга 03.10.2023. При цьому, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відображена лише постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2023, водночас супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження учасникам виконавчого провадження теж датований 28.09.2023. Так само і постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження прийняті 28.09.2023, а постанова про арешт коштів винесена 03.10.2023.
28.09.2023 старшим державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 03.10.2023 постанову про арешт коштів боржника, та направлено сторонам для відома та виконання.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
06.09.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті заява про примусове викнання постанови разом з постановою направлена до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( а.с.41 на звороті). Цим відділом жодне рішення за заявою не приймалося.
Водночас, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень ( а.с.28-29) міститься інформація про дату надходження до державного виконавця виконавчого документа постанови №00010581 28.09.2023, дату відкриття виконавчого провадження 03.10.2023, дату прийняття рішень про стягнення виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 03.10.2023.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон України Про виконавче провадження) та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція №512/5).
Згідно ч.1 ст.3, ч.1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, серед яких постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Частинами 1,2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1). Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.2).
Відповідно до пункту 10 частини 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частина 1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Як вже встановлено судом, направлені на виконання Державною службою з безпеки на транспорті матеріали не містять даних, які б давали підстави вважати, що виконавчі дії мають проводитися відділом державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, навпаки самим стягувачем виконавчий орган визначений інший, а саме Сумський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( за місцем проживання боржника). При цьому, надаючи пояснення у судовому засіданні, представник відповідача не зміг навести законні підстави для прийняття виконавчого документа до виконання Ковпаківським відділом державної виконавчої служби.
Таким чином, зазначені обставини унеможливлюють відкриття виконавчого провадження провадження саме Ковпаківським відділом державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.
З огляду на викладене суд вважає, що постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не відповідають ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. Відтак, інші рішення державного виконавця, прийняті у межах виконавчого провадження ВП № 72899953, зокрема, про стягнення виконавчого збору ВП № 72899953 від 28.09.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 72899953 від 28.09.2023, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 72899953 від 03.10.2023 є протиправними і підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму судового збору в розмірі 4294,60 грн., сплаченого ним за подання позову (а.с.12) за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про стягнення виконавчого збору ВП № 72899953 від 28.09.2023 з ОСОБА_1 у розмірі 3400,00 грн.,
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 72899953 від 28.09.2023 у розмірі 314,50 грн.,
про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 72899953 від 03.10.2023.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судового збору 4294,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах