Справа № 240/18327/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Звягельської квартирно-експлуатаційної частини (району) Міністерства оборони України до Житомирської обласної державної адміністрації - Житомирської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,
У червні 2023 року Новоград-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України (далі позивач, Новоград-Волинська КЕЧ) звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Житомирської обласної військової адміністрації від 04 травня 2023 року №166 про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України загальною площею 346,6936 га;
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 31 жовтня 2018 року №423 Новоград-Волинській КЕЧ надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Міністерству оборони України в особі Новоград-Волинської КЕЧ для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України на території Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, орієнтовної площею 387,4541 га.
На підставі вказаного дозволу ФОП ОСОБА_1 розроблено відповідний проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 346,6936 га, для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України на території с.Олександрівка, с. Наталівка та на території Наталівської сільської ради (за межами населених пунктів) Новоград-Волинського району.
Однак, за результатами розгляду заяви позивача Житомирська ОДА 12 листопада 2021 року прийняла рішення №634, яким відмовила у затвердженні проєкту землеустрою.
Не погодившись із зазначеним рішенням Новоград-Волинська КЕЧ звернулася з відповідним позовом до суду.
На виконання рішення суду, за результатами повторного розгляду звернення Новоград-Волинської КЕЧ, розпорядженням начальника Житомирської ОВА від 04 травня 2023 року №166 відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 га.
Уважаючи викладені у названому розпорядженні доводи безпідставними, Новоград-Волинська КЕЧ просить його скасувати. Зауважує, що аналогічні підстави відмови були зазначені у рішенні Житомирської ОДА від 12 листопада 2021 року №634, яке рішенням суду визнано протиправним та скасоване.
Ухвалою суду від 26 червня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
21 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач просить у її задоволенні відмовити. Зауважує, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження стало виявлення недоліків у поданому до затвердження проєкті землеустрою. Зауважує, що відповідний проєкт можу бети затверджений після усунення зазначених у розпорядженні недоліків.
04 вересня 2023 року суд поставив ухвалу про зміну найменування позивача Новоград-Волинська КЕЧ на Звягельська квартирно-експлуатаційна частина (району) Міністерства оборони України (далі Звягельська КЕЧ).
Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, натомість, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. За результатами заслуховування сторін у суду виникла необхідність витребувати у сторін графічні матеріали, які були додані до клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З огляду на викладене, протягом визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України шістдесятиденного строку, суд не мав змоги розглянути цей спір через можливе порушення принципів змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі та рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року суд продовжив строк розгляду справи, витребував у сторін відповідні графічні матеріали та оголосив перерву в розгляді справи до 24 жовтня 2023 року.
12 та 23 жовтня 2023 року до суду надійшли копії витребуваних документів.
У судовому засіданні 24 жовтня 2023 року, суд дійшов висновку про необхідність виклику як свідка сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 для надання пояснень, які є істотним для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у цій справі.
Наведене обумовило постановленні відповідної ухвали та оголошення перерви у розгляді справи до 31 жовтня 2023 року.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_1 підтвердив, що частина земельних ділянок, включених до проєкту землеустрою розташована в межах населених пунктів. Під час розробки проєкту він повідомляв про це замовника. Також надав суду копію проєкту формування територій і встановлення меж Наталівської сільської ради народних депутатів Новоград-Волинського району Житомирської області від 30 червня 2004 року, який він використовував під час розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотання представників сторін 31 жовтня 2023 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до журналу судового засідання.
Суд установив, що 19 червня 2018 року начальник Новоград-Волинської КЕЧ звернувся до Житомирської ОДА з клопотанням №1129 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Міністерству оборони України в особі Новоград-Волинської КЕЧ для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, а саме в Новоград-Волинському районі на земельні ділянки на території Наталівської сільської ради, орієнтовною площею 387,4541 га.
До зазначеного звернення були додані довідка №100/12 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, викопіювання з публічної кадастрової карти земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 на території Наталівської сільської ради, орієнтовною площею 387,4541 га, довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року, відомості по нерухоме державне майно за стоном на 01 травня 2018 року (форма №2б(д) та лист ТВО начальника Новоград-Волинського гарнізону від 18 червня 2018 року №4003.
31 жовтня 2018 року розпорядженням голови Житомирської ОДА №423 «Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення», зокрема, надано дозвіл на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам за переліком згідно з додатком 1.
Під номером 2 у названому додатку зазначено Новоград-Волинську КЕЧ та земельну ділянку орієнтовною площею 387,4541 га на території Наталівської сільської ради для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.
Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 га, які передаються в постійне користування Новоград-Волинській КЕЧ для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України на території с. Оександрівка, с. Наталівка та на території Наталівської сільської ради (за межами населених пунктів) Новоград-Волинського району Житомирської області.
13 жовтня 2021 року позивач звернувся до голови Житомирської ОДА з проханням затвердити названий проєкт землеустрою.
За результатами розгляду названого звернення позивача головою Житомирської ОДА 12 листопада 2021 року винесено розпорядження №634 «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Відповідно до змісту такого розпорядження, Новоград-Волинській КЕЧ відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 га та передачі їх у постійне користування Новоград-Волинській КЕЧ району, в тому числі:
Підставою відмови у затверджені проєкту землеустрою, вказано його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме:
1) розроблений проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відповідає дозволу на його розроблення, наданого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 31 жовтня 2018 року №423, виданого на підставі клопотання Новоград-Волинської КЕЧ району від 19 червня 2018 року №1129 та доданих до нього документів, в частині площі, конфігурації, меж та місця розташування земельних ділянок;
2) при розробленні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок порушено вимоги статті 122 Земельного кодексу України, якою визначено, що розпорядження земельними ділянками державної власності, розташованими в межах населених пунктів, зокрема, селах Олександрівка та Наталівка Новоград-Волинського району, належить до повноважень районної державної адміністрації;
3) розроблений проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відповідає вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій», якою передбачено, що проєкт землеустрою може передбачати формування декількох земельних ділянок, за умови, що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України;
Позивач, уважаючи розпорядження Житомирської ОДА протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі №240/13929/22 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації за №634 від 12 листопада 2021 року «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та зобов`язано Житомирську обласну державну адміністрацію повторно розглянути звернення Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України загальною площею 346,6936 га, розташованих на території Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, за кадастровими номерами: :01:000:0352 (2,7948 га), :02:004:0199 (5,4911 га), :03:001:0132 (8,0203 га), :03:002:0092 (8,2509 га), :01:000:0355 (11,1435 га), :01:000:0353 (37,0376 га), :03:001:0133 (41,8724 га), :01:000:0354 (232,0830 га).

На виконання рішення суду 04 травня 2023 року начальником Житомирської ОВА підписано розпорядження №166 «Про повторний розгляд заяви Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району», яким відмовлено у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 га та передачі їх у постійне користування та постійної діяльності Збройних Сил України, у тому числі:

- площею 232,0830 га, кадастровий номер :01:000:0354 на території Звягельської міської ради Звягельського району;

- площею 37,0376 га, кадастровий номер :01:000:0353 на території Звягельської міської ради Звягельського району;

- площею 2,7948 га, кадастровий номер :01:000:0352 на території Звягельської міської ради Звягельського району;

- площею 11,1435 га, кадастровий номер :01:000:0355 на території Звягельської міської ради Звягельського району;

- площею 8,0203 га, кадастровий номер :03:001:0132 за адресою: с. Олександрівка, Звягельський район;

- площею 41,8724 га, кадастровий номер :03:001:0133 за адресою: с. Олександрівна, Звягельський район;

- площею 8,2509 га, кадастровий номер :03:002:0092 за адресою: с. Олександрівка, Звягельський район, Житомирська область;

- площею 5,4911 га, кадастровий номер :02:004:0199 за адресою: с. Наталівка, Звягельський район, Житомирська область,

у зв`язку з його невідповідністю вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина 15 статті 123, частина 8 статті 186 Земельного кодексу України).

Підставою відмови у затверджені проєкту землеустрою, вказано його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме:

1) розроблений проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відповідає дозволу на його розроблення, наданого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 31 жовтня 2018 року №423, виданого на підставі клопотання Новоград-Волинської КЕЧ району від 19 червня 2018 року №1129 та доданих до нього документів, в частині площі, конфігурації, меж та місця розташування земельних ділянок;

2) до складу розробленого проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок включено земельні ділянки: :03:001:0132 (8,0203 га), :03:001:0133 (41,8724 га), :03:002:0092 (8,2509 га), :02:004:0199 (5,4911 га), що розташовані в межах населених пунктів, зокрема, с. Олександрівка та с. Наталівка Звягельського району, розпорядження якими не належить до повноважень Житомирської ОВА (порушено вимоги частини 5 статті 122 Земельного кодексу України);

3) проєктом землеустрою щодо відведення земельних ділянок сформовано декілька земельних ділянок, розпорядниками яких, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, є різні органи виконавчої влади, а саме: розпорядником земельних ділянок державної власності, розташованих у межах населених пунктів с. Олександрівка та с. Наталівка Звягельського району: :03:001:0132 (8,0203 га), :03:001:0133 (41,8724 га), :03:002:0092 (8,2509 га), :02:004:0199 (5,4911 га) є районна державна (військова) адміністрація відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України; розпорядником земельних ділянок державної форми власності розташованих за межами населених пунктів на території Звягельської міської ради Звягельського району: :01:000:0354 (232,0830 га), :01:000:0353 (37,0376 га), :01:000:0352 (2,7948 га), :01:000:0355 (11,1435 га) є Житомирська ОВА відповідно до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України (порушено вимоги частини 2 статті 50 Закону України «Про землеустрій»);

4) в межах сформованої земельної ділянки площею 37,0376 га, кадастровий номер :01:000:0353 включено території прибережної захисної смуги річки Случ, яка належить до земель водного фонду та не може надаватися у постійне користування для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України (порушено вимоги частини 3 статті 59 Земельного кодексу України та частини 2 статті 85 Водного кодексу України);

5) у складі зазначеного проєкту землеустрою відсутня інформація про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони та використання відповідної території та вимог природоохоронного законодавства структурного підрозділу обласної державної (військової) адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (порушено вимоги абзацу 2 підпункту «а» пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про землеустрій»).

Рекомендовано розробнику проєкту усунути недоліки, зазначені у пункті 1 розпорядження та привести його у відповідність з вимогами законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Уважаючи таке розпорядження протиправним, Звягельська КЕЧ звернулася з відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Згідно частини 5 цієї правової норми обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 48 і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, врегульований положеннями статті 123 Земельного кодексу України.

Згідно присів названої правової норми надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проєктом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проєктом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858-ІV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №858-ІV).

Згідно визначення, закріпленого у статті 1 названого Закону документація із землеустрою (землевпорядна документація) затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Згідно пункту ґ частини 2 статті 25 Закону України №858-ІV видом документації з землеустрою є проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно статті 50 Закону України №858-ІV проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає:

а) пояснювальну записку;

б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

в) розрахунок розміру втрат лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) кадастровий план земельної ділянки.

Згідно абзацу 2 підпункту «а» пункту 12 Прикінцевих положень Закону України №858-ІV до 01 січня 2024 року до складу проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель включається:

щодо земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельних ділянок, розташованих на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, його охоронної зони, земель, зарезервованих для заповідання, або в межах прибережної захисної смуги, інформація про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони та використання відповідної території та вимоги природоохоронного законодавства, надана органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зауважує на таке.

Як убачається із матеріалів справи, звертаючись 19 червня 2018 року із клопотанням №1129 до Житомирської ОДА начальник Новоград-Волинської КЕЧ просив надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Міністерству оборони України в особі Новоград-Волинської КЕЧ для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, а саме в Новоград-Волинському районі на території Наталівської сільської ради, орієнтовною площею 387,4541 га.

Додані до зазначеного клопотання документи, а саме викопіювання з публічної кадастрової карти земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 на території Наталівської сільської ради, орієнтовною площею 387,4541 га, довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року та лист ТВО начальника Новоград-Волинського гарнізону від 18 червня 2018 року №4003, містять інформацію, що місцем розташування земельної ділянки орієнтовною площею 387,4541 га є Наталівська сільська рада (поза межами населеного пункту).

За результатами вивчення зазначених документів голова Житомирської ОДА, реалізуючи надані частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України повноваження, 31 жовтня 2018 року підписав розпорядження №423 «Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення», яким надав позивачу дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 387,4541 га.

На реалізацію названого розпорядження за замовленням позивача Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 га.

Суд зауважує, що в рамках розгляду цієї прави правовій оцінці підлягає саме розпорядження начальника Житомирської ОВА від 04 травня 2023 року.

Відповідно до приписів частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України саме обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень статті 1291 Конституції України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки суду, наведені у рішенні за результатами розгляду справи не є обов`язковими для суду, який розглядає іншу справи за участю тих самий осіб.

З огляду на викладене, висновки суду, наведені у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі №240/13929/22 не є обов`язковими для врахування під час розгляду цієї справи.

Під час розгляду справи представник позивача та свідок ОСОБА_1 підтвердили, що частина включених до складу проєкту землеустрою земельних ділянок розташована в межах населених пунктів, а саме сіл Олександрівка та Наталівка.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_1 така ситуація виникла у зв`язку з тим, що частина земель, які увійшли до складу орієнтовної площі земельної ділянки, на розроблення проєкту відведення якої було надано дозвіл, на момент розроблення проєкту вже були передані у користування іншим особам. Саме тому під час розроблення проєкту землеустрою ним було включено всі вільні земельні ділянки, які належали на категорії землі оборони на території Новоград-Волинського району.

З огляду на викладене суд погоджується з висновком відповідача про те, що проєкт землеустрою, поданий на затвердження позивачем, не відповідає вимогам частини 2 статті 50 Закону України №858-ІV, оскільки передбачає формування декількох земельних ділянок, розпорядниками яких є різні органи виконавчої влади.

Також суд зауважує, що дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 387,4541 га, наданий позивачу на земельну ділянку, яка розташована на території Наталівської сільської ради (поза межами населеного пункту).

Отже, включення до проєкту землеустрою земельних ділянок на території сіль ОСОБА_2 та Наталівка, на переконання суду, позбавляє названий проєкт такої характеристики, як розроблений на підставі дозволу, наданого розпорядженням голови Житомирської ОДА від 31 жовтня 2018 року №423 «Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення».

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що особи на підставі клопотання, до якого додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, мають право отримувати у користування земельні ділянки державної власності за рішенням органів виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою про відведення земельної ділянки, прийнятим у місячний строк.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що ухвалення позитивного рішення або надання мотивованої відмови у затвердженні проєкту землеустрою є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Тобто, відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, порядок надання земельних ділянок державної власності у користування передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає послідовні стадії.

Отже, всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у користування.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади у відповідь на звернення особи щодо того чи іншого земельного питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

З огляду на викладене, поданий до відповідача проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 346,6936 грн на території села Олександівка, села Наталівка та на території Наталівської сільської ради на затвердження не є таким, що розроблений на підставі дозволу, наданого розпорядженням голови Житомирської ОДА від 31 жовтня 2018 року №423 «Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення», а тому у відповідача відсутні правові підстави для прийняття рішення про його затвердження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що правові підстави для визнання протиправним і скасування розпорядження начальника Житомирської обласної військової адміністрації від 04 травня 2023 року №166 «Про повторний розгляд заяви Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району», яким відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України загальною площею 346,6936 га, відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у цій справі.

Установлення судом за результатами розгляду справи подання позивачем на затвердження відповідачу проєкту землеустрою щодо відведення земельних дозвіл на розроблення якого ним отриманий не був, звільняє суд від необхідності надання правової оцінки всім доводам останнього, наведеним у позовній заяві.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Звягельській квартирно-експлуатаційній частині (району) Міністерства оборони України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис