Справа № 560/13836/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 30.06.2023 № 47.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії від 19.06.2023, що надійшла до ГУПФУ в Хмельницькій області 24.06.2023, із включенням до страхового стажу позивача періодів роботи:

1) з 01.03.1988 по 31.12.1991 (робота в молодіжному кооперативі «Евріка» при Селидівському ГК АКСМ України, м. Українськ);

2) з 01.01.2004 по 28.01.2009 (робота в фірмі «Коріс» м. Українськ);

3) з 25.02.2022 по 15.06.2023 (проходження військової служби військова частина НОМЕР_1 ), в тому числі періодів часу з 01.03.2022 по 04.05.2023 та з 05.05.2023 по 07.05.2023, в яких позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Покровськ, смт. Нью Йорк Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 30.06.2023 № 47 є протиправним, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України та сталої судової практики під час розгляду адміністративних позовів проти органів Пенсійного фонду України.

Ухвалою від 01.08.2023 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 03.08.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що для зарахування до страхового стажу періоду з 01.03.1988 по 30.12.1991 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працювала особа, на підставі первинних документів.

Вказує, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, наявні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески ОСОБА_1 з 01.03.2011 по 30.09.2012, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.04.2017 по 31.03.2023, пропорційно сплачених страхових внесків.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за період з 25.02.2022 по 15.06.2023 наявні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески ОСОБА_1 з 01.03.2022 по 31.07.2022 (Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), з 01.01.2022 по 29.04.2022(ТОВ «ДС Пром Груп»), з 01.08.2022 по 31.03.2023 (військова частина НОМЕР_2 ), з 01.01.2022 по 31.08.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022 (ТОВ «ЗТС Групп») пропорційно сплачених страхових внесків.

Натомість відомості про сплату страхових внесків за позивача військовою частиною НОМЕР_1 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні, тому підстав для зарахування до страхового стажу еріодів з 25.02.2022 по 15.06.2023 немає.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

19.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням «Про відмову у призначенні пенсії» Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2023 № 47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

У цьому рішенні зазначено наступне:

Вік заявника 60 років;

Необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 26 років 7 місяців 11 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період часу з 01.03.1988 по 30.12.1991, оскільки відсутній номер протоколу прийняття на роботу;

- період часу з 01.01.2004 по 28.01.2009, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.05.2023, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Вказано, що для зарахування до страхового стажу періоду з 01.03.1988 по 30.12.1991, необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працювала особа, на підставі первинних документів.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно оновлених довідок протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 мають особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 30 років.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі по тексту Порядок № 22-1).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2.1.розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В силу положень пунктів 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про необхідність підтвердження трудового стажу при подачі заяви про призначення пенсії у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, зокрема, довідками як документами про підтвердження трудової діяльності, оформленими у відповідності до вимог Порядку №637. Водночас обов`язок проведення перевірки таких довідок покладено на пенсійні органи.

Відповідач однією із підстав відмови позивачу у призначенні пенсії за віком є незарахування до стажу періоду роботи з 01.03.1988 по 31.12.1991 в молодіжному кооперативі «Евріка» при Селидівському ГК АКСМ України, м Українськ, оскільки відсутній номер протоколу прийняття на роботу.

З матеріалів пенсійної справи позивача суд встановив, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 наявні такі записи, зокрема:

- запис під № 10. Дата (прийняття): 01.03.1988. Відомості про роботу (графа 3) «Вибран головою молодіжного кооперативу «Евріка» при Селидівському ГК АКСМ України, м. Українськ», графа 4 (на підставі чого внесений записПротокол зборів членів кооперативу від 22.09.1987);

- запис під № 11. Дата (звільнення): 30.12.1991. Відмості про переведення, звільнення: «Призначений директором фірми «Коріс» при мк «Евріка» м. Українськ. Графа № 4наказ № 1 від 30.12.1991.

Як уже зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих архівними установами виникає лише у випадку коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пенсійному органу надано право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Так, у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідач вказав, що позивачу необхідно подати уточнюючу довідку про період роботи з 01.03.1988 по 30.12.1991, видану підприємством, на якому працював позивач, на підставі первинних документів.

Однак, в позивача відсутня можливість надати уточнюючу довідку про період роботи на вказаному підприємстві, через відсутність цього підприємства та/або його правонаступника.

Окрім того, суд бере до уваги той факт, що м. Українськ, Селидівської міської громади Покровського району Донецької області, в якому знаходилось підприємство, на якому працював позивач, станом на 13.12.2023 є зоною активних бойових дій.

Слід також зазначити, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи поданні документів, які підтверджують трудовий стаж.

Водночас відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду жодних пояснень, підтверджених належними та допустимими доказами, щодо неповноти чи недостовірності відомостей, зазначених у трудовій книжці позивача.

Стосовно зазначеної у спірному рішенні підстави для відмови у зарахуванні до стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 28.01.2009 через відсутність інформації про сплату страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає таке.

Згідно із абзацом 1 частини першої статті 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року.

До 1 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж). Таким чином до 1 січня 2004 року трудовий стаж автоматично зараховується як страховий стаж у разі його підтвердження.

За приписами частини шостої статті 20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини дванадцята статті 20 Закону №1058).

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон №2464) страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема частиною першою статті 4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати права особи на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у виді заробітної плати покладені на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Крім того, згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 21.06.2023 № 1786 ОСОБА_1 в період часу з 01.03.2022 по 04.05.2023 та з 05.05.2023 по 07.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Покровськ, смт. Нью Йорк Донецької області.

Вказана довідка видана командиром військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 03.05.2022 № 97, наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Донецьк» (по стройовій частині) від 04.06.2023 № 151. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Суд зауважує, що не отримання позивачем на теперішній час відповідного посвідчення не свідчить про те, що останнім не виконувались заходи, участь в яких є підставою для отримання цієї довідки. Згідно до процедури отримання статусу учасника бойових дій, прийняття такого рішення не залежить безпосередньо від військовослужбовця, а від командування військової частини.

За таких обставин суд дійшов висновку, що незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів роботи: з 01.01.2004 по 28.01.2009 (робота в фірмі «Коріс» м. Українськ) та з 25.02.2022 по 15.06.2023 (проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ) є необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України.

З урахуванням визначеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії від 19.06.2023 із включенням до страхового стажу позивача періодів роботи:

1) з 01.03.1988 по 31.12.1991 (робота в молодіжному кооперативі «Евріка» при Селидівському ГК АКСМ України, м. Українськ).

2) з 01.01.2004 по 28.01.2009 (робота в фірмі «Коріс» м. Українськ).

3) з 25.02.2022 по 15.06.2023 (проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ).

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2023 № 47 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023 із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи:

1) з 01.03.1988 по 31.12.1991 (робота в молодіжному кооперативі «Евріка» при Селидівському ГК АКСМ України, м. Українськ).

2) з 01.01.2004 по 28.01.2009 (робота в фірмі «Коріс» м. Українськ).

3) з 25.02.2022 по 15.06.2023 (проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривнi 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський