Справа № 160/5456/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 рокуСправа №160/5456/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п.8 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що підписав перший контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.
Позивач зазначає, що 28.01.2023 року був звільнений з лав Збройних Сил України в зв`язку із закінченням строку контракту, але при здійсненні розрахунку вказану грошову допомогу позивачу виплачено не було.
Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушують його права, тому звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.
Ухвалою від 27 березня 2023 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Копія ухвали від 27 березня 2023 року отримана представником відповідач 26 серпня 2021 року, проте, станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копію паспорта № НОМЕР_6 .
06.07.2020 року позивач підписав контракт з Міністерством оборони України в особі командира Військової частини НОМЕР_4 на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, що підтверджується копією контракту, який містить в матеріалах справи.
Відповідно до п. 1 контракту у раз настання особливого періоду дія контракту продовжується відповідно до ч.9 п.2 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із п. 3 цей контракт є строковим та укладається відповідно до строків встановлених законодавством.
Відповідно до п. 11 Контракт набирає чинності 06 липня 2020 року і завіряється підписом командира (начальника) військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться в підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_4 .
Позивач зазначає, що контракт про проходження військової служби ним було укладено вперше. Доказів протилежного відповідач суду не надав.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 26.01.2023 року № 32 позивача було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я відповідно до статті 26 частини 5 пункту 3 підпункту «б» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини № НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 28.01.2023 року № 28 позивача звільнено наказом командира військової частини № НОМЕР_9 (по особовому складу) від 26.01.2023 року № 32 з військової служби у відставку за ст. 26 ч. 5п.3 підпункту «б» Закону України «Про військовий обовёзок та військову службу». З 28.01.2023 позивача виключено із списків складу частин та всіх видів забезпечення, що підтверджується копіює витягу з наказу № 28 від 28.01.2023 року, яка наявна в матеріалах справи.
З витягу наказу позивачу стало відомо про порушення вимог пп.8 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що при здійсненні розрахунку при звільнені позивачу так і не було виплачена одноразова грошова допомога за підписання контракту вперше.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача стосовно не виплати одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пп. 8 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року передбачено виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 встановлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Згідно статті 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України.
Таким чином, провівши аналіз вказаних правових норм, суд приходить до висновку, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються лише актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі Щокін проти України (рішення від 14 жовтня 2010 року п. 56-58) Європейський суд з прав людини зазначив, що на думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
Зазначений правовий висновок вказує на те, що втручання у майнові права позивача є протиправним відносно цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Суд зазначає, що положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 чітко визначено виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту незалежно від терміну на який укладається контракт.
Суд зауважує, що одноразова грошова допомога після укладення військовослужбовцем першого контракту на проходження військової служби прямо передбачена пп. 8 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, та має виплачуватися військовослужбовцям, якими вперше укладено контракту на проходження військової служби незалежно від звернення такого військовослужбовця з відповідним рапортом.
Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню в цій частині.
В силу ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд зробив висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Оскільки позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п.8 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Зобов`язати Військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п.8 п.6 Постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Полний текст рішення суду складено

Суддя С.В. Ніколайчук