Справа № 420/16619/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16619/23

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 08.09.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , про:

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови у донарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби ОСОБА_1 у розмірі 40% місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої та виплаченої за період з 01.05.2022 по 31.01.2023 у загальній сумі 466762,90 грн;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 у розмірі 40% місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої та виплаченої за період з 01.05.2022 по 31.01.2023 у загальній сумі 466762,90 грн. у загальній сумі 466762,90 грн;

визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невнесення у довідку ОСОБА_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) №359 від 08 листопада 2022 року відомостей про фактично отриманих ОСОБА_1 сум додаткової грошової винагороди, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої та виплаченої за період з 01.05.2022 рпо 31.01.2023 р. у загальній сумі 466762,90 грн. у загальній сумі 466762,90 грн;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України оформити ОСОБА_1 довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) з обов`язковим зазначенням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої та виплаченої за період з 01.05.2022 р. по 31.01.2023 р. у загальній сумі 466762,90 грн у загальній сумі 466762,90 грн. та направити вказану довідку через відповідний РТЦК та СП до відповідного Головного управління Пенсійного фонду.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до витягу з наказу №114 від 24.04.2023 його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. При цьому, починаючи з 01.05.2022. по 31.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу нараховувалась на виплачувалась додаткова винагорода щомісячно. Між тим, указану додаткову винагороду, передбачену постановою №168 відповідачем не було включено до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами №359 від 08 листопада 2022 року) та не була врахована для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні та до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, що на думку позивача є порушенням його прав, оскільки на його думку, такі дії відповідача є протиправними та такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову та посилаючись на приписи постанови КМ України від 17.09.2014 №460 зазначав, що у разі звільнення з військової служби, допомога військовослужбовцю виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на момент звільнення, а відтак позовні вимоги є такими, що не узгоджуються з наведеними приписами. Відповідач вказував, що постановою КМ України від 30.08.2017 №704 не передбачено виплату щомісячної додаткової грошової винагороди з 01.03.2018 року і на час звільнення військовослужбовців вона не була включена до обчислення розміру одноразової грошової допомоги. При звільненні з позивачем був проведений повний розрахунок з дотриманням діючого законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем на зазначене рішення суду подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану позивачу виплачувалась додаткова грошова винагорода щомісячно з моменту її установлення по день звільнення з військової служби, що не оспорюється відповідачем та є підтвердженою обставиною, отже така підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова допомога при звільненні, як щомісячна складова грошового забезпечення та має бути внесеня у довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи на хибність та необґрунтованість доводів апелянта просить відмовити у задоволенні його скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін мотивуючи загалом посиланням на обставини, які попередньо були вказані відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ від 24.04.2023 №114 (по стройовій частині) (а.с.13), яким наказано старшого солдата ОСОБА_1 , водія-сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17 квітня 2023 року №39-РС з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) відповідно до пункту два частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключити зі списків особового складу частини та направити для зарахування на військовий облік до Одеського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Овідіополь.

З 24 квітня 2023 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.

Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна 07 років 03 місяців 01 день, пільгової немає.

Виплатити щомісячну премію в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, за період з 01 по 24 квітня 2023 року.

Щорічна основна відпустка за 2022, 2023 роки не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за 18 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік та за 8 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік.

Виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 22084 грн 50 коп.

Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі 22084 грн 50 коп.

Відповідно до Порядку та умов виплати деякім категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460, виплатити 40% місячного грошового забезпечення.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №350/303/9/281 (а.с.19), ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 з травня 2022 року по березень 2023 року нараховано 473870,97 грн та виплачено 466762,90 грн.

Матеріали справи містять довідку, що видана військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 №350/303/9/58 від 28.05.2023 (а.с.14) про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та абз.8 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, відповідно до якої щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії визначені: надбавка за особливості проходження служби (абз.4 п.п.1 п.5 ПКМУ 704); надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (ПКМУ 414).

На адвокатський запит військова частина НОМЕР_1 надала лист від 01.06.2023 №350/303/1/1068 (а.с.18) у якому, серед іншого повідомлено, що сума додаткової винагороди не входить до суми розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

На адвокатський запит військова частина НОМЕР_1 надала лист від 01.06.2023 №350/303/1/1069 (а.с.17) у якому вказано, що сума додаткової винагороди не входить до суми розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та зазначено, що військова частина НОМЕР_1 не має законних підстав для видачі довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та абз.8 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.03.2022 по 24.04.2023.

Вважаючи протиправними бездіяльність та дії відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України №168 від 24.02.2022р.

Також, суд першої інстанції виснував, що станом на дату звільнення позивача зі служби, суми додаткової грошової винагороди, визначені постановою КМ України від 24.02.2022 №168 не передбачені у переліках одноразових додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, а отже не належать до складу грошового забезпечення. Таким чином, зазначені виплати не можуть бути враховані при обчисленні пенсії, як при її обчисленні так і при перерахунку. Отже, відсутні підстави для внесення змін та включення до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для обчислення пенсії додаткової доплати, передбаченої постановою КМ України від 24.02.2022 №168 для призначення позивачу пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та правильним, виходячи з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII).

Так, приписами підпунктів 2-4 статті 9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром Оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладеного, як вірно виснував суд першої інстанції, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В абз.1 п.2 ст.15 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018р. №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. № 745/32197 (в ред., чинній на час звільнення позивача з військової служби, Порядок №460).

В свою чергу, порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби регламентовано розділом ХХХII Порядку №460.

Згідно з п.п. 1, 4, 5 розділу ХХХII Порядку №460 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, при звільненні зі служби після прийняття рішення про демобілізацію виплачується грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 (Порядок №460).

Колегія суддів також враховує, що у відповідності до пунктів 1, 4 Порядку №460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Отже, апеляційний суд зауважує, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби визначається з грошового забезпечення, до якого не включаються винагороди.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт покликається на те, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022р. № 168, має постійний характер, виплачувалась позивачу щомісячно з моменту встановлення такої Кабінетом Міністрів України, та є невід`ємною складовою місячного грошового забезпечення, а тому підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з урахуванням якого мав визначатися розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі доводи та обґрунтування апелянта хибними та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив такі доводи позивача у справі, з огляду на таке.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Так, згідно з приписами п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, виходячи з наведеного вище змісту п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168, яким безпосередньо регламентовано підстави та порядок виплати додаткової винагороди, така винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань та визначається наказами командирів (начальників), що в сукупності свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди.

Таке тлумачення вказаної норми підтверджується й подальшим підходом Держави до вказаної виплати.

Так, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023р. № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023р. № 177/39233, перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення доповнено додатковою винагородою на період дії воєнного стану.

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022р. № 168 запроваджена додаткова винагорода, яка носить тимчасовий характер, оскільки запроваджена на період воєнного стану, та жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022р. № 168.

Надаючи критичну оцінку посиланням скаржника стосовно неврахування судом першої інстанції позицій Верховного Суду, колегія суддів звертає увагу, що зроблені Верховним Судом висновки, викладені у зазначених позивачем у позові та в апеляційній скарзі постановах Верховного Суду не є релевантними під час розгляду цієї справи, адже, як вірно звертав увагу суд першої інстанції, стосуються інших обставин, а саме включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010, та яка в свою чергу виплачувалась до 28.02.2018 року, відповідала ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Системний аналіз вищенаведених положень законодавства та встановлені обставини у справі дають підстави для висновку, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, включаються винагороди, які мають постійний характер.

Також, апеляційний суд враховує, що в силу приписів ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тобто, до грошового забезпечення для обчислення пенсії включаються його додаткові види, які відповідають одночасно наступним умовам: виплати належать до складу грошового забезпечення, є щомісячними.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що станом на дату звільнення позивача зі служби, суми додаткової грошової винагороди, визначені постановою КМ України від 24.02.2022 №168 не передбачені у переліках одноразових додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, а отже не належать до складу грошового забезпечення. Відтак, такі виплати не враховуються при обчисленні пенсії, як при її призначенні так і при її перерахунку.

Враховуючи викладене, оскільки додаткова винагорода, як передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168, має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), тому відсутні правові підстави для її включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна обраховуватися одноразова грошова допомога при звільненні, та відповідно така не включається до довідки для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Доводи апеляційної скарги загалом є неґрунтовними, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права і в більшій мірі зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судове рішення відповідає приписам ст.242 КАС України, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі №420/16619/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян