Справа № 380/11714/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/11714/23 пров. № А/857/20606/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/11714/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення рішення 17.10.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області №8265518/39743065 від 14.02.2023, №8265519/39743065 від 14.02.2023, №7506607/39743065 від 25.10.2022, якими відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВЕСТТЕК податкових накладних №111 від 17.12.2022, № 73 від 06.12.2022, № 159 від 25.07.2022;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВЕСТТЕК податкові накладні №111 від 17.12.2022, №73 від 06.12.2022, №159 від 25.07.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 380/11714/23 позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7506607/39743065 від 25.10.2022, №8265519/39743065 від 14.02.2023 та №8265518/39743065 від 14.02.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК №159 від 25.07.2022, №73 від 06.12.2022, №111 від 17.12.2022 датою їх подання на реєстрацію. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК судовий збір у сумі 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп.

На адресу суду 10.10.2023 надійшла заява від представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/11714/23 вимоги заяви задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду першої інстанції оскаржили позивач та відповідач, подавши на нього апеляційні скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт-позивач зазначає, що оскільки відповідач у суді першої інстанції не просив зменшити розмір судових витрат, то у суду були відсутні можливості для такого зменшення.

Просить скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/11714/23 та прийняти нове, яким заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт-відповідач зазначає, що заявлена сума витрат є значно завищеною та не співмірною щодо виконаних адвокатом робіт. Вважає, що позивач належним чином не обґрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу.

Просить скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/11714/23 та прийняти нове, яким відмовити у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржників, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, спів мірним із складністю справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи видно, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи позивачем надано суду договору про надання правничої допомоги від 22.07.2022, додаткової угоди від 27.04.2023 до договору про надання правничої допомоги, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1046280, акта надання-отримання послуг від 09.10.2023 на суму 12000,00 грн.

За умовами договору про надання правничої допомоги від 22.07.2022 (далі Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК (далі - Клієнт) та адвокат Свірським Тарасом Володимировичем (далі - Адвокат), предметом Договору є, зокрема: представництво інтересів Клієнта у судах, в тому числі під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, судочинства в справах про адміністративні правопорушення, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в тому числі в рамках виконавчого провадження.

Згідно з п. 2 розділу 3 Договору, загальну ціну цього Договору становитиме вартість усіх послуг, наданих Адвокатом під час його дії. Вартість конкретної послуги, наданої Адвокатом по даному Договору (гонорар), встановлюється у фіксованому розмірі та зазначається у відповідному підпункті даного пункту Договору та або у додаткових угодах (чи додатках) до Договору.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 27.04.2023 до договору про надання правничої допомоги вартість послуг Адвоката по наданню професійної правничої допомоги Клієнту, пов`язаної із розглядом судової справи за позовом Клієнта до Головного управління ДПС у Львівській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання їх зареєструвати (стосовно контрагента - СТОВ ДОВІРА) встановлюється в таких розмірах, зокрема:

- підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції) - 12 000 грн.

Як слідує з акта надання-отримання послуг від 09.10.2023, адвокатом в інтересах позивача згідно договору про надання правничої допомоги від 22.07.2022 (з урахуванням додаткової угоди), укладеного між Сторонами, Адвокат надав, а Клієнт отримав адвокатські послуги (професійну правничу допомогу), пов`язані із розглядом судової справи №380/11714/23 за позовом Клієнта до ГУ ДПС у Львівській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та про зобов`язання їх зареєструвати, а саме: підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції) (надалі по тексту - Послуги).

Послуги надані в обсязі та на умовах, обумовлених Сторонами. Вартість Послуг становить 12000,00 гривень. Клієнт зобов`язаний оплатити вартість Послуг у спосіб, не заборонений чинним законодавством України, в термін до 31 грудня 2023 року (п. 1-4 Акта)

Апеляційний суд враховує мотиви позивача щодо того, що відповідач не подавав до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру судових витрат. Разом з тим, звертає увагу на те, що відповідачем подано апеляційну скаргу на додаткове рішення, у якій апелянт-відповідач зазначає, що заявлена сума витрат є значно завищеною та не спів мірною щодо виконаних адвокатом робіт. А тому колегія суддів приходить до переконання, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, що необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем та відповідачем в апеляційних скаргах обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційних скарг, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційних скаргах, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТЕК залишити без задоволення.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/11714/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 11.12.2023 року