Справа № 360/1380/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1380/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали позову адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 25.08.2022 по 07.09.2022, 07.09.2022 по 07.10.2022, 24.10.2022 по 09.11.2022, 09.11.2022 по 09.12.2022, 02.01.2023 по 05.01.2023, 05.01.2023 по 29.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 25.08.2022 по 07.09.2022, 07.09.2022 по 07.10.2022, 24.10.2022 по 09.11.2022, 09.11.2022 по 09.12.2022, 02.01.2023 по 05.01.2023, 05.01.2023 по 29.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року позовну заяву адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: клопотання про поновлення строку звернення до суду та належних доказів поважності таких причин; копії наказу військової частини НОМЕР_1 про включення позивача до списків особового складу військової частини або інших доказів щодо початку періоду проходження позивачем військової служби у відповідача (військового квитка або відповідної довідки).

04 грудня 2023 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему адвокатом Мандриком В.В. подано копію військового квитка позивача та заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом представником позивача зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та приймав участь у бойових діях, що підтверджується набуттям ним права на отримання додаткової винагороди. ОСОБА_1 , як військовослужбовець, втратив можливість вільно переміщуватись територією України та не міг своєчасно скористатись правовою допомогою, оскільки не мав можливості покинути територію військової частини, а пізніше зону бойових дій. Крім того, представник позивача посилається на введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Відповідно до наданої заяви про поновлення строку звернення до суду, представник позивача посилається на обставини неможливості військовослужбовця ОСОБА_1 вільно переміщатися територією України та своєчасно скористатися правовою допомогою. При цьому, до матеріалів справи представником позивача не надано жодного належного доказу на підтвердження викладених обставин. Крім того, заява не містить конкретизації періоду, коли ОСОБА_1 втратив можливість вільно переміщуватися та приймав участь у бойових діях.

Отже, наведені представником позивача обставини не підтверджені жодними доказами.

Що стосується доводів представника позивача про введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, суд зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові 10 листопада 2022 року по справі № 990/115/22.

На підставі наведеного, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на введення воєнного стану в Україні, як на причину пропуску строку звернення до суду, оскільки із наданого клопотання незрозуміло, як саме воєнний стан вплинув на неможливість подання позовної ОСОБА_1 позовної заяви до суду в межах установленого Законом тримісячного строку. Сама по собі військова служба не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Оскільки факт збройної агресії проти України та введення воєнного стану не можуть бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у абсолютно всіх випадках, суд дійшов висновку про відсуність поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Таким чином, наведені в заяві представника позивача підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, є неповажними.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами другою статті 123 КАС України визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в поданій заяві про поновлення строку, у разі визнання їх судом неповажними.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

З наданої заяви про поновлення строку звернення до суду не вбачається поважних підстав пропуску строку.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин та з метою дотримання прав і законних інтересів позивача в частині доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою від 27.11.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст 121, 122, 123, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк усунення недоліків позовної заяви строком на 10 (десять) календарних днів з дня отримання цієї ухвали, запропонувавши позивачеві усунути в установлений судом строк недоліки позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в поданій заяві про поновлення строку, з доказами поважності причин його пропуску.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяК.Є. Петросян