Справа № 340/9302/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 грудня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/9302/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, Кіровоградської області, 25006; ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді. А також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мишака Дмитра Едуардовича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 12.06.2023 року № 302 застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння відділення поліції №1 Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 25.05.2023 року № 733 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння відділення поліції №1 Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Канцелярією суду 04.12.2023 року зареєстровано заяву представника позивача про поновлення позивачу строку для звернення до суду. Вказана заява мотивована тим, що рішення про звільнення прийнято на підставі можливого правопорушення, вчиненого позивачем та відображеного у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення. Представник позивача, стверджує, що оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не була підтвердження рішенням суду, тому були відсутні підстави для оскарження наказів про звільнення.

Дослідивши вказану заяву, суддя зазначає наступне.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але таке право не є абсолютним та обмежується на законодавчому рівні, зокрема строками звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання, чи порушення позивачем цього строку, суду, насамперед, слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

10.05.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області винесені накази №234 о/с "Про відсторонення від виконання службових обов`язків поліцейського з логістики, обліку та зберігання речових доказів і озброєння відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області" та №646 "Про призначення проведення службового розслідування".

Наказом Головного управлінням Національної поліції в Кіровоградській області 12.06.2023 року №302 о/с до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Тобто, з саме з дати винесення спірного наказу розпочинається відлік строку на звернення до суду.

Згідно частини 4 статті 31 Закону України ''Про національну поліцію'' поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Верховний суд у постанові від 08.02.2023 року у справі №120/7567/22 виснував, що у контексті спірних правовідносин застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Отже, 15-ти денний строк, розпочався із 13.06.2023 року та відповідно сплив 27.06.2023 року.

Представники позивача у заяві про поновлення строку на звернення до суду вказують, що на час винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 , позивач не мав підстав для звернення до суду, оскільки свої підстави та докази він не міг підтвердити з причин відсутності рішення Центрального районного суду Миколаївської області, а тому такі обставини вважає достатніми для поновлення строку звернення до суду.

Аналізуючи вказані доводи позивача та його представника, суддя зазначає, що вказане не є беззаперечним аргументом, що свідчив би про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Адже за позивачем, впродовж всього часу, залишалось право на звернення до Кіровоградського окружного адміністративного суду, не чекаючи результатів розгляду його позову про оскарження протоколу про адміністративне правопорушення в Центральному районному суді Миколаївської області.

Більш того, спірний наказ прийнятий за результатом проведеного службового розслідування, а не на підставі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказані вище обставини свідчать суду про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску згаданого строку.

Процесуальний строк звернення до суду може бути поновлений судом, але у разі наведення обставин, які реально перешкоджали/унеможливлювали фізичного звернення до суду, натомість наявність чи відсутність підстав для звернення до суду (як на тому наполягають представники позивача), як на думку суду, не є доводами які доводять неможливість своєчасного звернувся до суду.

Суддя зауважує, на відсутність доводів на наявність обставин, які не залежали від волі позивача, тобто обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду, та ненадання ним відповідних доказів.

Заява про поновлення строку звернення до суду не містить інших доводів, які мають бути перевірені судом, натомість ''відсутність підстав для звернення до суду'', як на переконання суду не є тією причиною, яка зумовлює поновлення строку звернення до суду.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа ''Перез де Рада Каванілес протии Іспанії''). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суддя зауважує, що позивач не позбавлений права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності інших поважних підстав пропуску строку.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суддя дійшла висновку, що оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені представником позивача у заяві про поновлення строку не є поважними, а тому позовну заяву слід повернути.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати особі, що подала позовну заяву разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного у строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК