Справа № 440/9862/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9862/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазірської Ж.Е.,

представника позивача - Кривенкової М.В.,

представника відповідача - Казьміни К.М.,

розглянувши у відкритому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Тапасья" до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2023 року Приватне підприємство "Тапасья" (надалі по тексту - позивач, ПП "Тапасья") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач, ГУ ДПС в Полтавській області), відповідно до якої просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2023 №5 сума штрафних (фінансових) санкцій становить 862598,75 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на безпідставності висновків відповідача про порушення ПП "Тапасья" пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, що встановлені виходячи з аналізу інформації, яка міститься в Системі обліку даних РРО (СОД РРО) та підтверджена контрольними касовими стрічками РРО (вибірковим порядком), виявлено, що при проведенні розрахункових операцій через зареєстровані РРО створювалися та надавалися покупцям розрахункові документи невстановленої форми та змісту, фіскальні чеки не містили обов`язкового реквізиту цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, а саме у фіскальних чеках відсутні штрихові коди марки акцизного податку на алкогольні напої. Позивач із такими висновками акта перевірки не погодився та зауважив, що вказана інформація отримана не в ході перевірки, а за результатами аналізу інформації, що міститься в СОД РРО. До того ж така інформація була перевірена шляхом вибіркового перегляду касових стрічок РРО у ході перевірки, перевірка усіх даних, отриманих з СОД РРО, не здійснювалося.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов заперечив позовні вимоги, у задоволенні яких просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час проведення фактичної перевірки у магазині позивача було виявлені порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Зокрема, розрахункові документи не містили усіх встановлених Положенням №13 реквізитів, а у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не приймається як розрахунковий. Також суб`єкти господарювання зобов`язані при проведенні розрахункових операцій через РРО та/або програмні РРО використовувати режим програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Відповідач вважає що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає положенням чинного законодавства, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні /а.с. 151-153, т.1/.

У відповіді на відзив представник позивача, наполягаючи на раніше наведених аргументах, просила задовольнити позов у повному обсязі /а.с. 185-189, т.1/.

26 вересня та 06 листопада 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивач по суті справи /а.с. 204-207, т.1; 7-11, т.3/.

03 жовтня 2023 року до суду надійшли пояснення представника відповідача по суті справи /а.с. 161-162, т.2/.

В ході підготовчого засідання, призначеного на 07 листопада 2023 року, судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу від 08.05.2023 № 1178-П /а.с. 178, т.1/ проведено фактичну перевірку діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходився за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Г.Біліченка, 29-Б в якій здійснює свою господарську діяльність ПП «Тапасья», за результатами якої складено Акт (довідка) фактичної перевірки від 10.05.2023 № 4972/16/31/РРО/42604176, яким встановлено порушення: п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, в редакції Закону України від 01.06.2000р. № 1776-ІІІ із змінами та доповненнями, а саме: не забезпечено проведення розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій /а.с.176-177, т.1/.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.05.2023 №5 про застосування до ПП "Тапасья" відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Закону №065/95-ВР (відповідальність за які передбачена п. 1 статі 17 Закону №265/95-ВР) суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 862598,75 грн /а.с. 22-23, т.1/.

Не погоджуючись вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно із пунктами 1 та 2статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене (Положення №13), пунктом 2 розділу II якого передбачено обов`язкові реквізити для фіскального чека.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Пунктом 2 розділу II Положення №13 встановлено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги). Серед обов`язкових реквізитів - код товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу І Положення №13).

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена статтею 17 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Таким чином, проведення розрахункової операції через РРО без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої пунктом 1 частини 17 Закону №265/95-ВР.

Оцінюючи доводи сторін стосовно наявності/відсутності складу порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, суд виходить з того, що фактично у магазині позивача здійснення розрахункових операцій здійснювалося із роздрукуванням фіскальних чеків, однак за висновками контролюючого органу, такі не приймаються через відсутність в окремих із них реквізиту цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9), а саме відсутні серія і номер марки акцизного податку.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України під 08 червня 2021 року №329 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 червня 2021 року за №832/36454, набрав чинності 01 липня 2021 року, надалі - Наказ №329) розділ II, ІІІ Положення №13 викладено у новій редакції. Положення №13 у редакції Наказу №329 щодо форми фіскального касового чеку на товари (послуги) та фіскального касового чеку видачі коштів доповнено новим реквізитом цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством (рядок 9).

Також пунктом 2 Наказу №329 установлено, що: до 01 жовтня 2021 року вимоги до форми і змісту розрахункових документів в частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом; до 01 жовтня 2021 року реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

Суд звертає увагу, що запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, передувало внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2010 року №1251, в частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв. До таких реквізитів було додано двомірний штрих-код швидкого реагування та лінійний штрих-код.

При цьому алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу живого бродіння), 2208 згідно з УКТЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД (абзац сьомий статті 1 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", (далі - Закон №481/95-ВР).

Не підлягають маркуванню звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, що класифікуються у товарній позиції 2204 (крім 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 22 10 00, 2204 29 10 00) та у товарних підкатегоріях 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 59 00, 2206 00 89 00 згідно з УКТЗЕД, фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження (абзац п`ятий пункту 226.10 статті 226 Податкового кодексу України).

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (пункт14.1.107 статті 14 Податкового кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №74 "Деякі питання маркування алкогольних напоїв" затверджені марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01 травня 2020 року.

У свою чергу марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №296 та перебували в обігу з 01 липня 2015 року, не мали штрих-коду та QR-коду. Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01 травня 2020 року відповідно до положень абзаців четвертого, шостого частини четвертої статті 11 Закону Закон №481/95-ВР, згідно з яким у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення №13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).

Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.

Державна податкова служба України в індивідуальній податковій консультації від 06 вересня 2021 року №3347ЛПК/99-00-07-05-01-06 зазначила, що продаж з 01 жовтня 2021 року алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув), маркованих марками старого зразка, без зазначення в розрахунковому документі РРО та або/ ПРРО відомостей із штрих-коду марки акцизного податку (серії та номеру), не буде вважатися порушенням чинного законодавства.

За висновками акта фактичної перевірки, проведеної в магазині позивача, суть порушення, за яке на підставі пункту 1статті 17 Закону №265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції, полягає у тому, що не забезпеченні проведення розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Суд наголошує, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

За змістом спірного податкового повідомлення-рішення судом встановлено, що позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Суд повторює, що безпосередній зміст обов`язку платника податку, який визначений у пункті 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, полягає у тому, щоб усі розрахункові операції відбувалися саме із застосуванням РРО і на повну суму покупки. Водночас за змістом акта фактичної перевірки, контролюючим органом не зафіксовано фактів непроведення позивачем розрахункових операцій через РРО та фактів здійснення розрахункової операції на неповну суму покупки, а отже, притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 1статті 3 Закону №265/95-ВР є безпідставним.

При цьому за змістом акту перевірки судом встановлено, що безпосередньо під час фактичної перевірки контролюючим органом проведено контрольні розрахункові операції, внаслідок яких було надано розрахунковий документ встановленої форми та змісту (пункти 2.2.12 та 2.2.13 актів фактичної перевірки).

Порушення пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР (видача покупцям розрахункових документів (фіскальних чеків) невстановленої форми та змісту), встановлене виключно за даними системи СОД РРО з посиланням на підтвердження цих відомостей контрольними стрічками (вибірковим порядком).

Суд зазначає, що цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв містить в собі лише інформацію про її реквізити, якою такі напої марковані. Реквізити марки акцизного податку складаються з її серії та номера і мають бути відображені в розрахунковому документі (фіскальному чеку), який свідчить про їх продаж, разом з назвою, ціною та фактичним об`ємом алкогольного напою.

Відсутність маркування маркою акцизного податку алкогольного напою або маркування алкогольних напоїв марками старого зразка (без штрихового коду) унеможливлює відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки.

Оскільки алкогольні напої, що марковані марками попереднього зразка (без штрихового коду), реалізуються в межах придатності такого напою до споживання, то цілком логічно, що при продажу алкогольних напоїв з марками акцизного податку старого зразка рядок 9 цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не відображається (через відсутність штрихового коду).

Відповідач наполягає на тому, що у цьому випадку суб`єкти господарювання зобов`язані забезпечити сканування (введення даних вручну) марок акцизного податку на всіх алкогольних напоях маркованих марками акцизного податку (у т. ч. марками акцизного податку старого зразка, на яких відсутній такий реквізит, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку) для подальшого відображення у розрахунковому документі.

Суд наголошує, що фіксування відповідних порушень можливе лише з аналізу самих фіскальних чеків, натомість відповідне порушення встановлено контролюючим органом згідно з інформацією, яка міститься в електронних базах даних контролюючого органу, зокрема у вигляді таблиці, як додатку до Акту перевірки, що підтверджено поясненнями представника відповідача та долученими матеріалами /а.с. 161-162, 237-253, т.2/.

Суд погоджується із твердженням відповідача що форма фіскального чеку містить обов`язкові вимоги до реквізитів, які мають бути в ньому зазначені, у тому числі необхідність зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Відповідач зазначає, що позивачем здійснювалася реалізація алкогольних напоїв, що підтверджується електронними копіями розрахункових документів (додаток до Акту перевірки у вигляді таблиці), однак вказані документи не відповідають вимогам саме "розрахункового документа" за формою та змістом через відсутність в таких документах саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Відтак, за наслідками аналізу таких електронних копій розрахункових документів (додаток до Акту перевірки у вигляді таблиці) відповідач дійшов висновку щодо проведення позивачем розрахункових операцій на загальну суму 575150,50 грн із вказаним вище порушенням щодо відсутності цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої в такому розрахунковому документі.

В обґрунтування правильності визначення відповідачем застосованих штрафних санкцій виходячи із суми всієї операції (у тому числі інших неакцизних товарів), а не лише вартості алкогольних напоїв, які реалізовані без зазначення в розрахунковому документі цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, відповідач посилався на положення Закону №265/95-ВР та зазначав, що оскільки цей закон визначає саме порядок проведення розрахункових операцій, а не порядок реалізації окремих товарів, то і відповідальність, на думку відповідача, настає, у випадку здійснення продажу (реалізації) підакцизних товарів, за порушення порядку проведення всіх розрахункових операцій, незалежно від того, який конкретно товар було реалізовано під час здійснення кожної з них.

Суд вважає таке твердження хибним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як свідчить інформація в додатку до Акту перевірки у вигляді таблиці та не заперечується сторонами, під час здійснення вказаних розрахункових операцій за перевіряємий період позивачем, окрім реалізації алкогольної продукції, яка має акцизну марку, також здійснювалася реалізації інших продуктів харчування, які не підлягають акцизному маркуванню, а відтак і вимог щодо необхідності зазначення у розрахунковому документі цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

Однак, відповідачем не було виокремлено суми реалізації вказаних товарів із загальної суми продажу товарів, у тому числі алкогольної продукції, яка підлягає маркуванню, та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій виходячи із всієї суми реалізації товарів, у тому числі товарів, які не мають акцизної марки та відповідно не потребують зазначення такого реквізиту в фіскальному чеку під час їх реалізації.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що за порушення режиму програмування реєстратора розрахункових операцій та невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції не застосовуються фінансові санкції протягом періоду з 1 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно пункту 52-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Перехідних положень ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

В абзаці 16 статті 1 Закону №481/95-ВР дане визначення поняття обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Тобто, в поняття обігу входить імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля алкогольними напоями. Відповідно, контроль і перевірка дотримання вимог в законодавства в частині обігу алкогольних напоїв є контролем і перевіркою дотримання вимог законодавства, зокрема, в частині торгівлі алкогольними напоями.

Аналізуючи наведене вище, суд робить висновок, що застосування фінансової санкції за порушення вимог законодавства, саме щодо здійснення розрахункових операції з продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів через реєстратори розрахункових операцій та обліку їх кількості не підпадає під обмеження встановлені Перехідними положеннями ПК України, однак аналіз вказаних норм свідчить в свою чергу про безпідставність та протиправність застосування відповідачем штрафних санкцій за вказаний період за реалізацію не алкогольних напоїв.

Таким чином, суд зазначає про невірний розрахунок відповідачем суми застосованих до позивача фінансових санкцій за порушення позивачем вимог законодавства в частині продажу алкогольних напоїв без цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на такі алкогольні напої в розрахункових документах у зв`язку із безпідставним включенням до загальної суми розрахунку таких санкцій також іншого неакцизного товару, який був реалізований позивачем за той самий період під час реалізації алкогольних напоїв.

Суд також зазначає, що внесення змін до Положення №13 в частині доповнення фіскального чека таким реквізитом, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) зумовлене посиленням контролю за обігом підакцизних товарів та сплати акцизного податку.

Також суд звертає увагу, що пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), застосовуються фінансові санкції у розмірах: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення (проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидачу (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання).

Розраховуючи штрафні санкції по перевірці, відповідач застосував штраф:

у розмірі 100 відсотків вартості усіх товарів, проданих згідно вищезазначеного фіскального чеку від 11.12.2022 на суму 254,00 грн /а.с. 163, т.2/;

у розмірі 150 відсотків вартості товарів проданих, як вважає відповідач, з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР (зокрема 862344,75 грн (574896,50 грн х 150 %)) згідно з розрахунку до оспорюваного податкового повідомлення-рішення /а.с. 173, т.1/.

Такі санкції застосовані виходячи із загальної суми без врахування оплати інших товарів, аніж алкогольні напої, під час таких операцій.

Як наслідок, суд погоджується з належною фіксацією такого порушення виходячи з аналізу копії єдиного наданого суду фіскального чеку від 11.12.2022, виданий на загальну суму 254,00 грн /а.с. 163, т.2/ і лише в частині наступних товарів: "коньякКаноні" 0,5 л за 180,00 грн та "настНемирМедПер" 0,2 л за 47,00 грн., тобто алкогольних напоїв, для реалізації яких встановлено зазначення обов`язково цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку у фіскальному чеку.

Виходячи з викладеного, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 в частині застосованої суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 227,00 грн (100%(180,00 грн +47,00 грн)) є правомірним, що позивачем не спростовано.

Відтак, враховуючи наявність під час здійсненої відповідачем перевірки та розгляду справи судом лише одного фіскального чеку на суму продажу акцизної продукції на суму 227,00 грн, відсутності фіскальних чеків на всі інші операції щодо реалізації товарів за перевіряємий період, а також з урахуванням безпідставного та протиправного включення відповідачем до бази нарахування штрафних санкцій аза порушення реалізації алкогольних напоїв вартості інших товарів, а саме не алкогольних товарів, суд дійшов висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення пунктів 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а тому оскаржуване податкові повідомлення-рішення в частині застосованої суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 862371,75 грн (862598,75 грн-227 грн = 862371,75 грн) є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Як визначено частиною першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 12938,99 грн /а.с. 19, 122, 142, т.1/.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 12935,58 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства "Тапасья" (вул. Героїв АТО, буд. 116, корп.2, кв.36, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ідентифікаційний код 42604176) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд.4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 в частині застосованої суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 862371,75 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) на користь Приватного підприємства "Тапасья" (вул. Героїв АТО, буд. 116, корп.2, кв.36, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ідентифікаційний код 42604176) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 12935,58 грн /дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень п`ятдесят вісім копійок/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Повне рішення складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський