Справа № 639/3463/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 р.Справа № 639/3463/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Єрмоленко В.Б., м. Харків, повний текст складено 02.10.23 року по справі № 639/3463/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Департаменту патрульної поліції (далі також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.06.2023 серії БАД № 802381 за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, насамперед чи є він особою, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови відсутні будь-які докази його вини, а тому постанова серії БАД № 802381 від 21.06.2023 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Просить урахувати, що оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, які свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21 червня 2023 року інспектором взводу 3 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області винесено постанову серії БАД № 802381 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з указаною постановою позивач, ОСОБА_1 , 21.06.2023 близько 12:38 год., керуючи по вул. Полтавський шлях, 140-А, в м. Харкові транспортним засобом Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «м.Дніпро- м.Харків» та не надав схеми маршруту, узгодженого з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п.п. 2.1 «г» ПДР, ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух».

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, а також з того, що постанова серії БАД № 802381 від 21.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП складена з дотриманням процедури розгляду справи, яка передувала ухваленню постанови, відповідно до вимог 251, 279, 283 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту статті 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення статті 62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбаченіст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.1 (г) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових та великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема забезпечення безпеки дорожнього руху, видача видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування -тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 140 КУпАП).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001, № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Паспортом маршруту вважається документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.

У силу положень ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, відповідно до яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - це ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, що передбачені законодавством України; для водія автобуса - це посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), а також інші документи, передбачені законодавством України.

Водночас п.1.4 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 за № 278, визначено, що схема маршруту і розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Укртрансбезпеки під час здійснення ними державного контролю та працівникам уповноважених підрозділів НПУ.

Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що паспорт маршруту включає, зокрема схему маршруту.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що 21 червня 2023 року був зупинений транспортний засіб FORD TRANSIT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому виявлено пасажирів. Під час спілкування з поліцейським водій вказав, що не має схеми маршруту та розкладу руху та запитував інформацію про наявність або відсутність повторності у його діях. Поліцейський пояснив, що представниками патрульної поліції позивач постійно зупиняється на транспортному засобі з пасажирами, після чого з дотриманням процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення виніс оскаржувану постанову.

Власником транспортного засобу FORD TRANSIT, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є мешканка Харківської області ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Надаючи пояснення щодо обставин справи, ОСОБА_1 зазначив, що він за дорученням невідомої особи переганяв автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Дніпро, був зупинений працівниками поліції на в`їзді у м. Харків для перевірки документів, пасажирів не перевозив, чоловік забирав з автомобіля свої речі. Про обставини надання йому нібито доручення конкретних осіб, місце стоянки автомобіля в м. Дніпрі, жінки, чоловіка з речами, які знаходились в транспортному засобі, нічого не в змозі був пояснити.

Суд першої інстанції твердження ОСОБА_1 про одноразове перевезення автомобіля FORD TRANSIT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Дніпро до м. Харкова не врахував та вказав, що зазначене спростовується нижченаведеними обставинами.

Так, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, оскільки згідно з протоколом про адміністративні правопорушення від 21.06.2023 ОСОБА_1 о 12-30 год у м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, 140 А, здійснював провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом «м.Дніпро - м.Харків» без державної реєстрації та без отримання ліцензії на такий вид діяльності.

Також відносно ОСОБА_1 за інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень винесені постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі:

- 24 січня 2023 року інспектором УПП в Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 126 КУпАП, якою встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом FORD TRANSIT, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив дев`ять пасажирів;

- 10 травня 2023 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», керуючи транспортним засобом FORD TRANSIT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «м. Харків-м.Дніпро» без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без отримання відповідної ліцензії на право проводження такого виду діяльності;

- 31 травня 2023 року за ч.4 ст. 121 КУпАП, оскільки 09 год. 54 хв. Інспектором УПП в Дніпропетровській області зафіксоване керування ОСОБА_1 автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , переобладнаним в невстановленому законом порядку, а саме в технічному паспорті на автомобіль 9 місць для сидіння з водієм, а фактично 18 місць плюс водій.

Проте за інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів установлено, що постановою Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2023 року у справі № 642/3512/23 (провадження № 3/642/1728/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасовано, матеріали справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернуто для дооформлення посадовій особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення № 0019320 від 21 червня 2023 року, для усунення процесуальних недоліків.

Також в апеляційній скарзі позивачем зазначено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР06451894, складену 24.01.2023 о 15:47 год Інспектором 4 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Сисоєвим Іваном Володимировичем Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн скасовано та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 року у справі № 639/563/23 залишено без змін.

Щодо протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП від 10 травня 2023 року, позивач зазначає, що відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо протоколу, складеного 31 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, позивач зазначає, що відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, за відсутності доказів про регулярність здійснення позивачем перевезень пасажирів, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою.

За ст. 62 Конституції України притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року за № 6 встановлено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява № 36673/04).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач неправомірно визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки позивач не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у провину, а тому, відповідно, відсутні подія й склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень та сторона у справі, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не довів правомірності своїх дій (рішень) у спірних з позивачем правовідносинах.

Отже оскаржувана постанова інспектора взводу роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.06.2023 серії БАД № 802381 за ч. 2 ст. 140 КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні з позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 536,80 грн, при подачі апеляційної скарги 805,21 грн.

Колегія суддів, виходячи з того, що Другим апеляційним адміністративним судом скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, уважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Департаменту патрульної поліції витрати зі сплати судового збору у сумі 1342,01 грн (536,80 грн + 805,21 грн).

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.09.2023 по справі № 639/3463/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.06.2023 серії БАД № 802381 за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 01 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк