Справа № 620/5947/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/5947/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської районної військової адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської районної військової адміністрації Чернігівської області (далі відповідач, Чернігівська РВА), в якому просить:

визнати протиправними дії Чернігівської районної військової адміністрації Чернігівської області щодо відмови позивачу у видачі будівельного паспорту згідно із заявою від 17.12.2019;

зобов`язати відповідача видати позивачу будівельний паспорт забудови земельних ділянок №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , кадастрові номери :03:0004569, :03:0004570, :03:0004571 (далі спірні земельні ділянки), згідно із його заявою від 17.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у видачі будівельного паспорту забудови земельних ділянок, оскільки лист Чернігівської РВА від 11.11.2022 не містить посилання на невідповідність поданого ним пакету документів, а відсутність містобудівної документації не може бути підставою для повернення заяви. Зауважує, що відмова у видачі будівельного паспорту редакцією Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, чинною на час звернення позивача, не передбачена. Також в означеному листі відсутнє обґрунтування необхідності об`єднання спірних земельних ділянок в одну. Крім того, у своїй відповіді відповідач посилається на правові норми, які не були прийняті на час подання ним заяви від 17.12.2019.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача документи, що стосуються предмету спору та встановлено йому 15-денний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву.

Означена ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача через систему «Електронний суд» 25.05.2023, а також її копія разом з копією позовної заяви з додатками була отримання представником відповідача 10.07.2023 (а.с. 20, 26).

У строк, встановлений судом, відзиву від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 04.07.2023 у Чернігівської РВА повторно витребувано належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для надання позивачу відповіді, оформленої листом від 11.11.2022 № 01-24/2031, зокрема, але не виключно, заяви від 17.12.2019 разом з додатками; пояснення щодо підстав відмови позивачу у видачі будівельного паспорту згідно із заявою від 17.12.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 до Чернігівської РДА була подана заява від 17.12.2019, в якій він просив видати будівельний паспорт забудови земельних ділянок №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розташованих за адресою: Вознесеньска сільська рада, Чернігівський район, Чернігівська область, садівниче товариство «Чернігів-Сад», кадастрові номери :03:0004569, :03:0004570, :03:0004571 (а.с. 31).

До заяви був доданий пакет документів, а саме копії Договорів купівлі-продажу означених ділянок, Витягів з реєстру речових прав, ескізних намірів забудови, планів фасадів та поверхів (а.с. 32-54).

Згідно з постановою Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 620/554/20 (а.с. 9-16) позов ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема, постановлено:

«Визнати протиправними дії Чернігівської районної державної адміністрації щодо повернення заяви ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта від 17 грудня 2019 року.

Зобов`язати Чернігівську районну державною адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки від 17 грудня 2019 року відповідно до вимог законодавства».

Розглянувши повторно, вказану вище заяву позивача, листом від 11.11.2022 № 01-24/2031 (а.с. 7-8) Чернігівська РВА повідомила про те, що пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 05.07.2011 № 103 та змін до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 14.12.2021 № 331, не передбачено видачу будівельного паспорту на три земельні ділянки. Тобто, земельні ділянки потребують об`єднання в одну, розробивши проект землеустрою, так як передбачається будівництво одного житлового будинку. Разом з тим, відповідно пункту 1.4 розділу І вищезазначеного наказу, розроблення будівельного паспорта здійснюється відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні. Наразі, на вказані земельні ділянки містобудівна документація не розроблялась, а її відсутність унеможливлює внесення даних до єдиної державної електронної системи у сфері будівництва порталу «Дія», для проведення реєстрації та формування самого документа. Окрім того, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року за №722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану», заяви про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, будівельних паспортів забудови земельної ділянки подаються за вибором замовника до відповідного уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури особисто через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет в електронній системі шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або заповнюються та надсилаються рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг. Заяви, подані через центри надання адміністративних послуг, передаються до відповідного уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури включно і використанням електронного кабінету працівника центру надання адміністративних послуг в Електронній системі. Результати розгляду таких заяв передаються до центру надання адміністративних послуг включно з використанням електронного кабінету уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури в Електронній системі. Будівельний паспорт створюється виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності у формі електронного документа з присвоєнням реєстраційного номера та підписується керівником відповідного уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури і накладенням кваліфікованого електронного підпису, що визначено п.2.8 Порядку. Перелік відомостей, які мітяться в будівельному паспорті, визначений у Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681.

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

В статті 2 означеного Закону передбачено, що Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону (частина п`ята статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038, в редакції, чинній на час розгляду заяви позивача).

Так, відповідно до частини першої статті 26 означеного Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Згідно зі статтею 27 Закону № 3038 забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі Порядок № 103, в редакції чинній на час розгляду заяви позивача).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку № 103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні (пункт 1.4 Порядку).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження заяви на видачу будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, до якої додаються:

копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію, або заповіту, у разі якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, у разі якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту);

згода співвласника (співвласників) об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту) (за умови перебування у спільній власності);

схема намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

проектна документація (за наявності);

згода співвласника (співвласників) земельної ділянки на забудову (у разі розміщення нових об`єктів) (за умови перебування у спільній власності);

інформація про наявність у межах земельної ділянки режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини та обмеження у використанні земельної ділянки у разі здійснення нового будівництва об`єкта (за наявності).

У пункті 2.4 Порядку № 103 визначено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав, зокрема: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 31) та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із пакетом документів для видачі будівельного паспорту на забудову трьох окремих земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:0004569, :03:0004570, :03:0004571.

Проаналізувавши положення Закону № 3038 та Порядку № 103 суд зазначає, що в даних нормативно-правових актах термін «земельна ділянка» використовується в однині. Розташування одного об`єкту забудови на декількох земельних ділянках не передбачено діючим законодавством у сфері регулювання містобудівної діяльності.

Таким чином, не може бути надано будівельний паспорт на будівництво об`єкту, розташованого на трьох земельних ділянках з різними кадастровими номерами.

А отже, суд погоджується з твердженням відповідача, що позивачу необхідно виготовити проектну документацію з присвоєнням одного кадастрового номеру, а не навпаки. Саме після цього у позивача виникне право розпочати процедуру отримання будівельного паспорта та право на виконання будівельних робіт.

Щодо аргументів позивача про те, що лист Чернігівської РВА від 11.11.2022 не містить посилання на невідповідність поданого ним пакету документів, а також на те, що відмова у видачі будівельного паспорту редакцією Порядку № 103, чинною на час звернення позивача, не передбачена, суд зазначає наступне.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі №825/2328/16.

На думку суду, окремі дефекти форми рішення суб`єкта владних повноважень не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про його протиправність і, як наслідок, про скасування такого рішення у випадку якщо спірне рішення прийняте таким суб`єктом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

При розгляді даної справи суд враховує, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина п`ята статті 78 КАС України).

Із змісту постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 620/554/20 (а.с. 9-16) за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій Чернігівської РДА щодо повернення позивачу заяви про видачу будівельного паспорта від 17 грудня 2019 року та зобов`язання відповідача протягом десяти робочих днів видати будівельний паспорт згідно із заявою від 17.12.2019, вбачається встановлення судом факту того, що Чернігівська районна державна адміністрація листом від 28.12.2019 вих.№ 01-11/117 повернула пакет документів ОСОБА_1 , поданий ним разом із заявою від 17.12.2019.

З огляду на зазначене, суд розцінює прийняте Чернігівською РВА рішення, оформлене листом від 11.11.2022, з окремими дефектами, які не змінюють його суті. Позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про видачу позивачу будівельного паспорту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про те, що рішення відповідача щодо відмови позивачу у видачі будівельного паспорту прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах повноважень, передбачений нормами чинного законодавства у сфері регулювання містобудівної діяльності.

При цьому, суд зауважує, що він не надає оцінку доводам Чернігівської ВРА на відсутність містобудівної документації, оскільки ОСОБА_1 не дотримано процедуру подання документів у відповідності до пункту 2.1 Порядку № 103.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської районної військової адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Чернігівська районна військова адміністрація Чернігівської області, вул.Шевченка, б.48, м.Чернігів, 14035, ЄДРПОУ/РНОКПП: 04061688.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2023 року.

Суддя Л.О. Поліщук