Справа № 160/5806/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м.Дніпросправа № 160/5806/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 160/5806/23 (суддя Єфанова О.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-1) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , яка оформлена у вигляді рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу №44 від 06.02.2023р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення період навчання з 01.09.1985 року по 28.05.1986 року (0 років 8 місяців 28 днів) та період проходження строкової військової служби з 03.06.1986 року по 07.06.1988 року (2 роки 0 місяців 5 днів);

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 взаємне зарахування періодів роботи, а саме: періоди роботи пільгового стажу за Списком №1 - 3 роки 6 місяців 24 дні зарахувати до періодів роботи пільгового стажу за Списком №2.

В обґрунтування позову, позивач посилається на протиправну відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки має достатнього підтвердженого пільгового стажу для виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Із рішенням суду не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення процесуальних норм, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно не врахував, що період проходження позивачем військової служби мав бути зарахований до його пільгового стажу за Списком №2, оскільки після проходження військової служби він повернувся до роботи за пільговою професією електромонтера в Конвертному цеху металургійного комбінату «Криворіжсталь», і це підтверджується записами трудової книжки. Позивач вважає, що має достатньо пільгового стажу для призначення пенсії за віком зі зменшенням віку, оскільки такий стаж роботи становить більше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці. Наполягає, що оскаржене ним рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2) подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача. Стверджує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи скаржника безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. Вказує, що взаємному зарахуванню підлягають періоди роботи (за Списком№1 та Списком№2), а не періоди навчання та військової служби. Крім того, пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначається виключно після досягнення 55 років. На момент звернення позивача за призначенням пенсії, позивач не досяг пенсійного віку 55 років, передбаченого п.2 ч.2 ст. 114 Закону, йому виповнилося лише 54 роки.

Відповідач-1 також подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. Стверджує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи скаржника безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. Вказує, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу та недосягнення пенсійного віку, а саме 55 років.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзивів на скаргу, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 30 січня 2023 року звернувся до Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 44 від 06.02.2023 року (а.с. 19) та зазначено:

Вік заявника - 54 роки.

Загальний стаж складає - 33 роки 09 місяців 13 днів, з урахуванням кратності 36 років 09 місяців 13 днів, пільговий стаж за Списком №1 - 03 роки 06 місяців 25 днів, за Списком №2 - 06 років 10 місяців 20 днів.

До пільгового страхового стажу не зараховано:

період роботи по списку №2 з 02.06.1986 по 13.06.1986 згідно довідки, яка визначає пільговий характер роботи №1451-1921 від 21.12.2022 видана ПАТ "АрселорМітал Кривий Ріг" оскільки згідно військового квитка заявник був призваний на військову службу 03.06.1986.

Відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Згідно трудової книжки позивача:

з 01.09.1985 по 28.05.1986 - навчався в середньому професійно-технічному училищі №45 м. Кривого Рогу (запис внесено на підставі диплому № НОМЕР_1 );

з 02.06.1986 по 13.06.1986 - працював в Конвенторному цеху №2 Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна електромонтером по ремонту електрообладнання (запис внесено на підставі розпорядження №1 від 02.06.1986);

з 13.06.1986 - звільнений у зв`язку з призовом на військову службу (запис внесено на підставі розпорядження №7 від 13.06.1976);

з 03.06.1986 по 07.06.1988 - строкова військова служба в лавах Радянської армії (запис внесено на підставі військового квитка № НОМЕР_2 від 02.06.1986);

з 07.09.1988 - працював в Конвенторному цеху №2 Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна електромонтером по обслуговуванню електрообладнання (запис внесено на підставі розпорядження №11 від 07.09.1988 );

з 25.07.1995 - звільнений за власним бажанням (запис внесено на підставі розпорядження №106 від 25.07.1995).

Згідно розрахункового листа, ГУ ПФУ зараховано позивачу до загального трудового стажу період його навчання з 01.09.1985р по 28.05.1986р. - 0р 8 міс 28дн та період військової строкової служби з 03.06.1986 по 07.06.1988рр 2 роки 0міс 5 дн, проте ці періоди не були зараховані до пільгового стажу позивача, який дає право на зниження пенсійного віку (а.с. 20). Наведене не заперечується відповідачами та викладено відповідачем-1 у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.32-34).

Позивач, вважаючи, що відповідачем-1 протиправно не зараховано до пільгового стажу, який дає право на зниження пенсійного віку, період навчання у професійному технічному училищі та період його строкової військової служби, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав, що позивач не обґрунтував в чому саме полягає протиправність оскарженого ним рішення. При цьому, за висновками суду, вказавши, що відповідачем не зараховано період з 02.06.1986 по 13.06.1986 роботи в Конвенторному цеху №2 електромонтером, позивач не надає обґрунтувань, а тому період навчання та період військової служби не підлягає зарахуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV), законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України та пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, відповідно до наведених приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.

Згідно ч.1 ст.38 Закону України Про професійно-технічну освіту час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом 1 ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, час навчання зараховується до пільгового стажу, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців; час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У спірному випадку і період навчання позивача за фахом у професійно-технічному навчальному закладі і період його строкової військової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено, що одразу по закінченню навчання за фахом (електромонтер по обслуговуванню електрообладнання) (дата закінчення навчання 28.05.1986) позивач був прийнятий за набутою професією на роботу в Конвенторний цех №2 Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна електромонтером по ремонту електрообладнання (запис в трудову внесено на підставі розпорядження №1 від 02.06.1986), тобто між закінченням навчання та його працевлаштуванням пройшло лише 5 днів. Щодо строкової служби, то на момент призову позивача на строкову військову службу він був працевлаштований за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і це також підтверджується як записами в трудовій книжці позивача, так і довідкою про підтвердження пільгового стажу (а.с. 21) і після звільнення зі строкової військової служби продовжив працювати за фахом на тій же посаді електромонтером по ремонту електрообладнання.

Законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення

Позиція ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо незарахування позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду його навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі і періоду строкової військової служби є безпідставною та необгрунтованою, а тому оскаржене позивачем рішення №44 від 06.02.2023р. підлягає скасуванню як протиправне.

З урахуванням викладеного вище, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення період навчання з 01.09.1985 року по 28.05.1986 року (0 років 8 місяців 28 днів) та період проходження строкової військової служби з 03.06.1986 року по 07.06.1988 року (2 роки 0 місяців 5 днів).

При цьому, вимоги позивача про зобов`язання відповідача-1 провести взаємне зарахування періодів роботи позивача, а саме: періоди роботи пільгового стажу за Списком №1 - 3 роки 6 місяців 24 дні зарахувати до періодів роботи пільгового стажу за Списком №2 є передчасними, оскільки відповідачем-1 спірним рішенням не було відмовлено у вчиненні таких дій та не зазначено підстав про неможливість вчинення відповідних дій. Захисту судом підлягає лише порушене право позивача, вирішення питання на майбутнє без прийняття рішення компетентним органом не є можливим, оскільки такі дії будуть розцінені як втручання у дискреційні повноваження відповідача, а отже в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити.

Не надає колегія суддів оцінки доводам відповідачів, викладеним у відзивах на апеляційну скаргу позивача щодо не досягнення позивачем пенсійного віку 55 років, передбаченого п.2 ч.2 ст. 114 Закону, оскільки це не було підставою для відмови у задоволенні заяви позивача. Підставою для відмови в оскарженому позивачем рішенні зазначено відсутність необхідного пільгового стажу. До того ж, позивачем не заявлено позовних вимог про зобов`язання відповідачів призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи слід скасувати, апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

З урахуванням вимог ст.139 КАС України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, приходить до висновку, що на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 слід стягнути 536,80грн. сплаченого судового збору за подачу позову та 810,20грн, сплачених при подачі апеляційної скарги, всього 1 347 грн..

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 160/5806/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка оформлена у вигляді рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу №44 від 06.02.2023 та скасувати таке рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пільгового стажу за Списком №2) період навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28.05.1986 року (0 років 8 місяців 28 днів) та період проходження строкової військової служби з 03.06.1986 року по 07.06.1988 року (2 роки 0 місяців 5 днів).

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () сплачений судовий збір у сумі 1 347 грн. ( одна тисяча триста сорок сім гривень нуль копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак