Справа № 709/1524/23
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1524/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

при секретарі судового засідання - Данілової О.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Колєснік Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ 592479 від 05 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и в:

23.10.2023 гр. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ 592479 від 05 жовтня 2023 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.10.2023 о 08 год. 10 хв. в смт. Чорнобай по вул. Центральній його автомобіль було зупинено працівником поліції ОСОБА_2 , який виніс щодо нього постанову про адміністративне правопорушення БАВ 592479 та наклав адміністративне стягнення у сумі 20400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Розгляд справи відбувся на місці зупинки та фактично позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема права на захист щодо того звинувачення, яке йому інкримінувалось, а також без ознайомлення його із матеріалами вказаної справи.

Дана постанова виносилась відразу без жодного розриву в часі, про що свідчить запис у графі година розгляду 08 година 12 хвилин. Дана обставина суперечить правовій позиції ВС від 18.02.2020 № 524/9827/16-а та порушує порядок розгляду справи, передбачений ст. 278-280 КУпАП.

Винесення даної постанови суперечить рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, яке вказує, що розгляд справи повинен відбутися за місцем його вчинення, тобто розташування органу, уповноваженого за законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Крім того, до оскаржуваної постанови не додано жодного доказу, передбаченого ст. 251 КУпАП, а до 7-го пункту вказаної постанови внесено інформацію про наявність відео із камери та якийсь незрозумілий номер, але не зазначену назву технічного пристрою, яким здійснювалась фіксація, проте правова позиція ВС викладена в постановах від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а та від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17, вказує, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічній засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Які саме обставини та докази у справі з`ясовувались йому не зрозуміло, так як відеозапис ніхто не переглядав і йому не демонстрував.

Також просить врахувати позицію висвітлену в рішенні ВСУ від 26.04.2018 № 338/1/17 та рішенні ВСУ від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а, яка унеможливлює долучення до справи про адміністративне правопорушення рапорту інспектора як належного доказу по справі, а також рішення ВСУ від 29.04.2020 № 161/5372/17, яка не дозволяє покладатись на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф.

Крім того, звертає увагу суду на те, що процедури розгляду самої справи у відповідності до вимог ст.ст. 278-280 КУпАП не було, так як 18.07.2023 в смт Оржиця на нього було складено аналогічну постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому за аналогічне правопорушення необхідно було б скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що свідчить про те, що працівником поліції не була дана вірна кваліфікація адміністративного правопорушення.

Йому не було оголошено дату, час та місце розгляду адміністративної справи та не було представлення поліцейського, який розглядає справу.

Його автомобіль було зупинено о 08 годині 10 хвилин, інспектор поліції так і не повідомив йому законну причину його зупинки, чим порушив вимоги ЗУ «Про Національну поліцію України». Права йому не роз`яснювалися. До постанови про адміністративне правопорушення не внесено інформацію про те з якого документу встановлено його особу, а також не зазначено у місці складання район де виносилась відповідна постанова.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправною постанову БАВ 592479 від 05.10.2023. Скасувати постанову БАВ 592479 від 05.10.2023 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 14-16).

У зв`язку із усуненням недоліків ухвалою Чорнобаївсього районного суду Черкаської області від 13.11.2023 адміністративний позов прийнятий до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с. 26-27).

23.11.2023 представником ГУНП в Черкаській області Колєснік Н.І. поданий до суду відзив на адміністративний позов (а.с. 30-38), який мотивований наступним.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 у справі № 709/197/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили 16.06.2023 після розгляду справи Черкаським апеляційним судом.

Із наявних матеріалів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 592479 від 05.10.2023, рапорту поліцейського СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Оліня О.М., постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 у справі № 709/197/23 та відеозапису у якості додатку до постанови серії БАВ № 592479 від 05.10.2023 вбачається, що 05.10.2023 о 08 год. 10 хв. в смт Чорнобай по вул. Центральній, позивач керуючи автомобілем ЗАЗ 110377-40 реєстраційний номер НОМЕР_1 , без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 16.06.2023 на 1 рік. Так, після зупинки зазначеного транспортного засобу, яким керував позивач, на прохання поліцейських надати їм документи, зокрема посвідчення водія, позивач повідомив, що не має при собі відповідних документів. Після цього, особисто знаючи позивача, та достовірно знаючи, що останній є особою, позбавленою права керування транспортними засобами, розуміючи, що він скоює адміністративне правопорушення, що і було підставою зупинки, поліцейським запропоновано позивачеві надати свої повні анкетні дані та повідомити чи позбавлений він судом права керування будь-якими транспортними засобами. Позивач, з метою уникнути адміністративної відповідальності, достовірно знаючи і розуміючи, що він позбавлений судом права керування транспортними засобами і скоїв адміністративне правопорушення, умисно став вводити поліцейських в оману, вказуючи не свою дату народження, а також став заперечувати той факт, що його судом позбавлено право керування. Далі, поліцейськими повідомлено позивача, що їм достовірно відомо, що останній позбавлений права керування, і в його діях вбачаються ознаки і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та відносно нього складатимуться матеріали про вказане адміністративне правопорушення.

Також, з відеозапису вбачається, що позивачу було оголошено, яка справа розглядається, що саме він притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Позивачеві неодноразово роз`яснено його право і строки на оскарження прийнятого рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, з відеозапису вбачається, що після винесення оскаржуваної постанови, позивач відмовився підписувати її та отримувати її копію, при цьому не заявляючи ніяких заяв та клопотань.

У зв`язку із відмовою позивача підписувати оскаржувану постанову та отримати її копію, постанову БАВ № 592479 від 05.10.2023 останньому направлено поштою, що не заперечується самим позивачем та підтверджено наявними матеріалами.

Факт обізнаності позивача щодо існування постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 позивачем не заперечується, а навпаки підтверджено змістом позовної заяви.

Посилання позивача, що його невірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а не за ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як він вже вчиняв 18.07.2023 аналогічне правопорушення, зазначено необґрунтовано, зважаючи на те, що питання правомірності притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за скоєне ним 18.07.2023 адміністративне правопорушення, наразі розглядається Чорнобаївським районним судом Черкаської області, справа № 543/763/23.

На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

27.11.2023 позивачем подана до суду відповідь на відзив (а.с. 65-67), відповідно до відомостям якої останнім, всупереч нормам ч. 2 ст. 163 КАС України, не направлено копію відповіді на відзив відповідачу, а тому дана письмова заява на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України підлягає поверненню позивачу без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що йому достовірно не було відомо про результат розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у Черкаському апеляційному суді, оскільки після видалення суду до нарадчої кімнати була оголошена повітряна тривога та він не став чекати на її закінчення. Крім того, просив врахувати те, що працівником поліції його було незаконно зупинено, не роз`яснено йому прав, не ознайомлено з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, надана невірна кваліфікація правопорушення. Також, в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності належним чином не зазначений технічний пристрій на який працівником поліції здійснювалася відео фіксація адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача ГУНП в Черкаській області Колєснік Н.І. просила суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позов. Просила суд звернути увагу на те, що позивачу достовірно було відомо про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023, яка набрала законної сили 16.06.2023, оскільки він був особисто присутній під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції. Крім того, як зазначає позивач, 18.07.2023 на нього працівником поліції ВПД № 2 Лубенського РВ ГУНП в Полтавської області був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а отже після його складення позивачу повинно бути достовірно відомо про позбавлення його права керування транспортним засобом. Стосовно твердження позивача про невірну кваліфікацію працівником поліції ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а ні за ч. 5 ст. 126 КУпАП зазначає про те, що постанова від 18.07.2023 була оскаржена позивачем, а тому не вступила в законну силу. Також, не погоджується із твердженням позивача про те, що в оскаржуваній ним постанові відсутні відомості щодо технічного пристрою на який здійснювалося фіксування правопорушення, оскільки вказані відомості в постанові наявні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям, які містяться в оскаржуваній постанові, остання винесена поліцейским ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Олінєм В.М.- 05.10.2023. Однак у зв`язку із тим, що постанова не була отримана ОСОБА_1 на місці її складання, вона 10.10.2023 була направлена по пошті за адресою проживання позивача та отримана ним 11.10.2023, що підтверджується відомостями трекінгу відправлення Укрпошти (а.с. 43).

Згідно відомостям вхідної кореспонденції Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов поданий позивачем до суду 23.10.2023.

Отже, десятиденний строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України, був дотриманий позивачем.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття дев`ята КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 592479 від 05.10.2023 ОСОБА_1 05.10.2023 о 08 год. 10 хв. в смт Чорнобай по вул. Центральній керував автомобілем ЗАЗ 110377-40, державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 16.06.2023 строком на один рік, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. За вищезазначене правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні був оглянутий та досліджений відеозапис з камери нагрудного реєстратора працівника поліції, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R, який є додатком до постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 05.10.2023 о 08 год. 10 хв. в смт Чорнобай по вул. Центральній керував автомобілем ЗАЗ 110377-40, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Спочатку підставою для зупинки працівником поліції було зазначено керування транспортним засобом особою з непристебнутим ременем безпеки, потім було уточнено, що працівникам поліції було достовірно відомо про те, що позивач керує транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом. На прохання поліцейських надати їм документи, зокрема посвідчення водія, позивач повідомив, що не має при собі відповідних документів. Після з"ясування особи правопорушника працівником поліції було встановлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом будучи позбавлений права керування транспортним засобом постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023, яка набрала законної сили 16.06.2023. Після повідомлення про вказані обставини позивача, йому було повідомлено про те, що на нього буде складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та роз`яснено право та строки оскарження даної постанови. Після складання та оголошення постанови ОСОБА_1 відмовився від її отримання, у зв`язку із чим йому було повідомлено про те, що копія постанови йому буде направлена по пошті.

В ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023, справа № 709/197/23, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік (а.с. 52 57). Вказана постанова набрала законної сили 16.06.2023 у зв`язку із залишенням її в силі постановою Черкаського апеляційного суду від 16.06.2023 (а.с. 45-51).

Відповідно до відомостям зазначеним у тексті постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 та в постанові Черкаського апеляційного суду від 16.06.2023 ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Також, відповідно до відомостям постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 659581 від 18.07.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про те, що станом на 05.10.2023 позивачу повинно бути достовірно відомо про те, що він позбавлений права керування транспортним засобами строком на один рік.

Стосовно твердження позивача щодо невірної кваліфікації адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Частина четверта статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як було зазначено вище, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 659581 від 18.07.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Однак, відповідно до відомостям матеріалів справи, а саме ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03.11.2023 (а.с. 58-59) вказана постанова була оскаржена позивачем, а тому правомірно не була врахована працівником поліції під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Стосовно посилання позивача у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що працівником поліції не були роз`яснені йому права, передбачені ст. 268 КУпАП суд зазначає наступне.

Так, відповідно до відомостям відеозапису, працівником поліції, після встановлення факту керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування строком на один рік, повідомлено про те, що відносно останнього буде складена постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка може бути оскаржена ним до суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови. При цьому, ОСОБА_1 із будь якими клопотаннями, зокрема залучення адвоката з метою отримання правової допомоги, до працівників поліції не звертався.

Отже, факт не надання позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статтей КУпАП не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.05.2018 у справі № 753/4366/17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо наслідків не роз`яснення особі його прав передбачених ст. 268 КУпАП позивач посилається на правову позицію викладену у постанові ВСУ від 18.02.2020 № 524/9827/16-а.

Однак, суд звертає увагу на те, що за обставинами вказаної справи позивач виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, однак відповідачем не було вжито жодних дій щодо надання можливості позивачу реалізувати право на отримання такої допомоги.

У цьому ж випадку, позивач не звертався до працівника поліції із жодним клопотанням та не заявляв про бажання скористатись правом на правову допомогу.

Також, на думку суду, не може бути підставою для скасування постанови твердження позивача про те, що в постанові від 05.10.2023 не зазначені відомості щодо технічних засобів на які було здійснено фіксування правопорушення, оскільки вказані твердження спростовуються змістом самої постанови.

Посилання позивача про неправомірність його зупинки праціниками поліції також не може бути підставою для скасування простанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення. У такому випадку неправомірні, на думку позивача, дії працівників поліції можуть бути оскаржені позивачем в іншому порядку.

Однак, суд погоджується із твердженням позивача про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, а тому суд не посилається на нього як на доказ під час розгляду справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що прийняття вищенаведеного рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року Конституційним Судом України передувало прийняттю Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Внесені зміни стосувались зокрема положень статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

В свою чергу, питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частини 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена частинами першою, другою і четвертою ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Підсумовуючи здійснений аналіз норм чинного законодавства, суд вбачає всі підстави стверджувати, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами першою, другою і четвертою ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача в цій частині не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, внаслідок чого суд приходить до висновку, що в цій частині працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 592479 від 05.10.2023 відсутні. На підставі вищевикладеного рішення субєкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,74,77, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ 592479 від 05 жовтня 2023 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2023.

Суддя О.Г. Романова