Справа № 560/3974/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3974/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

11 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 січня 2023 року про відмову у переведенні її, ОСОБА_1 , на пенсію державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 в стаж державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 01 грудня 1992 року по 20 січня 2023 року (30 років 1 місяць 20 днів); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 24 січня 2023 року пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 % від заробітку, зазначеного у довідках від 23 січня 2023 року № 81/Л/22-01-10-02-06 і № 82/Л/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що пенсійний орган протиправно відмовив їй у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.03.2018 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності довічно, що підтверджується копією виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії, та з цієї дати на підставі заяви від 08.04.2018 року протокольним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.04.2018 №1363 їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.01.2023 № 32-о припинено державну службу позивача та 20.01.2023 її звільнено з займаної посади головного державного інспектора Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності.

24.01.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Для обчислення розміру пенсії по інвалідності державного службовця позивач до заяви додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", від 23.01.2023 №81/Л/22-01-10-02-06 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 82/Л/22-01-10-02-06 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, що належать до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, видані Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 №02 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки статтею 25 Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-VII посади працівників державної податкової інспекції (які мають спеціальні звання) не передбачені, тому право на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII ОСОБА_1 не має, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, що належать до категорії посад державних службовців.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 03.03.2023

№ 2200-0304-8/15894 повідомило позивача, що за її заявою від 24.01.2023 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, оскільки зазначеним Законом не передбачено призначення пенсії по інвалідності державним службовцям.

У листі також зазначено, що за документами пенсійної справи стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016 відсутній, до стажу державної служби для визначення права на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII не зараховано періоди роботи в податковій інспекції з 01.12.1992 по 01.05.2016, оскільки позивачу присвоювалися спеціальні звання.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12 квітня 1983 року, починаючи із 01.12.1992 по дату звільнення - 20.01.2023, позивач працювала на різних посадах в органах державної податкової служби.

Присяга державного службовця згідно з Законом України "Про державну службу" прийнята 02.01.1995.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Мотивувальна частина.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України "Про державну службу" в редакції Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723 ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII, за змістом якого, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10 та 12 Прикінцевих положень цього Закону.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оцінюючи доводи апелянта про те, що немає підстав для зарахування позивачу до стажу державної служби період перебування на посадах в органах державної податкової служби з 01.12.1992 по 01.052016, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Стаття 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Частиною другою цієї ж статті закріплено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах.

Згідно з частиною третьої статті 25 Закону №3723-XII віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом №889-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на часу досягнення зазначеного віку.

Згідно з частиною 18 статті 37 Закону № 3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби визначаються Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок № 283, чинний до 01.05.2016).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Пунктом 4 Порядку №283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі - Порядок №229).

Отже, стаж державної служби до 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку №283, а після 01.05.2016 - відповідно до Порядку №229.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 229 стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII. До стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту сьомого частини другої статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Отже, і Порядком №283, чинним до 01.05.2016, і чинним Порядком №229 передбачено зарахування до стажу державної служби часу перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналогічні положення містяться у пункті 6 Порядку №229.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким надано спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому достатнім доказом, що підтверджує стаж державної служби, є трудова книжка працівника.

Як встановлено судом, підставою відмови у переведенні позивача на пенсію державного службовця стало незарахування відповідачем до стажу державної служби періодів роботи в податкових органах.

Разом з тим, колегія судів вважає за необхідне звернути увагу, що ОСОБА_1 призначена 2 група інвалідності довічно під час перебування на державній службі; позивач має достатньо страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки така пенсія їй була призначена з 19.03.2018 року; станом на 1 травня 2016 року позивач перебувала на державній службі, оскільки працювала на посадах спеціалістів в апараті державного податкового органу та мала стаж такої служби не менше ніж 10 років, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці; державна служба позивача припинена 20.01.2023 року, заяву про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" подала 24.01.2023 року; на дату звернення позивача із заявою про переведення на інший вид пенсії, стаж її державної служби становив більше як 20 років; для одержання пенсії державного службовця по інвалідності у позивача відсутня необхідність досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 28 Закону № 1058-IV, оскільки в таких випадках необхідний тільки стаж для призначення пенсії по інвалідності.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи спірну відмову, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ в Хмельницькій області в зарахуванні до стажу державної служби період перебування на посадах в органах державної податкової служби порушує право позивача на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та не ґрунтується на вимогах законодавства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Водночас слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа належить до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.