Справа № 532/2464/23
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі:

- поліцейський СРПП ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Зварич Роман Миколайович,

- Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 4 Полтавського районного управління поліції у м. Зіньків ГУНП в Полтавській області Зварич Романа Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

Встановив:

14 листопада 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 4 Полтавського районного управління поліції у м. Зіньків ГУНП в Полтавській області Зварич Романа Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 під час керування автомобілем був зупинений працівником поліції, який повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу є порушення п. 9.2 б ПДР України, а саме за те, що в смт. Опішня на перехресті вулиць при повороті праворуч не ввімкнув правий показчик повороту. При цьому, показчик правого повороту був увімкнений на транспортному засобі, що рухався, що також вбачалося із продемонстрованому відео з нагрудної камери поліцейського. До того ж неможливо достеменно стверджувати, чи був зафіксований саме транспортний засіб на якому рухався позивач, оскільки будь-яких розпізнавальних знаків (номерних знаків та ін), які б відповідали його транспортному засобу на відео видно не було. В подальшому, незважаючи на пояснення водія, працівником поліції прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Зазначає, що здійснював маневр продовжуючи рух по головній дорозі без повороту. За переконанням поліцейського, порушення полягало у не ввімкненні показчика правого повороту при повороті праворуч на перехресті, хоча поліцейський і визнавав факт увімкнення повороту на короткий час. Фактично відповідач не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення позивачем, не врахував доводи та пояснення позивача, а також не з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відтак, вважає прийняту постанову незаконною та безпідставною, а факти, викладені в ній такими, що не відповідають дійсності та не мають належного підтвердження.

Із урахуванням викладеного, ОСОБА_1 прохає скасувати оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі.

Учасники справи, будучи завчасно, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом установлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії БАА № 983937 від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 01 листопада 2023 року керуючи транспортним засобом DAF XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Опішня на перехресті вулиць Панаса Мирного-Першотравнева при повороті праворуч не ввімкнув правий показчик повороту, чим порушив вимоги п. 9.2 б ПДР України. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с. 15).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення про порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення місять п. 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції, де вказано, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку). Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Суд зазначає, що відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не було надано жодного доказу, зокрема відеозапису виявлення факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Відтак, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху, до того ж остання містить не чітке відображення свого змісту.

При цьому, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що при зупинці працівник поліції повідомив водію про не ввімкнення світлового показчика правого повороту. Водночас відповідачем було проігноровано доводи позивача про те, що керуючи транспортним засобом подавав сигнал світловим показчиком правого повороту, так як такий подавався в процесі руху автомобіля при вигині дороги, та склав постанову про накладення адміністративного стягнення, чим порушив ч. 5 ст. 258 КУпАП, оскільки водій на місці зупинки оспорив допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього наклав інспектор.

Таким чином, суду не надано доказів, які б підтверджували, що інспектором виконані вимоги КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова відповідачем складена щодо порушення позивачем лише п. 9.2 «б» ПДР України, що полягало у не ввімкненні на перехресті вулиць при повороті праворуч правий показчик повороту.

Складу іншого адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем оскаржувана постанова не містить.

Доказів на підтвердження факту притягнення позивача до відповідальності за вчинення інших адміністративних правопорушень чи оформлення матеріалів до- рожньо - транспортної пригоди відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП суду не надано, відзиву до суду не подано, що свідчить про визнання позову відповідачем, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі - закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (а.с. 14) та відповідно звільнений від сплати судового збору, а тому, оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що підлягає сплаті за подання позовної заяви до суду у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 8, 9, 19, 20, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 222, 247, 251, 252, 258, 289, 293 КУпАП, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 4 Полтавського районного управління поліції у м. Зіньків ГУНП в Полтавській області Зварич Романа Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 983937 від 01 листопада 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави судовий збір, що підлягає сплаті за подання адміністративного позову до суду у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

- поліцейський відділу СРПП ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Зварич Роман Миколайович, юридична адреса: м. Зіньків, вул. Воздви- женська, 28 Полтавської області;

- Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Пушкіна, 83 Полтавської області.

Суддя