Справа № 635/10128/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 р.Справа № 635/10128/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Карасава І.О., с. Покотилівка, Харківська область, повний текст складено 12.09.23 року по справі № 635/10128/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) , Старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни

про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни (далі за текстом також - відповідачі), в якому просив:

- скасувати постанову серії ВМ № 00001840 від 03 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 2 статті 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 8500,00 грн;

- скасувати постанову серії ВМ № 00001841 від 03 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 2 статті 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 8500,00 грн;

- справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Постанову серії ВМ № 00001840 від 03 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 8500,00 грн та постанову серії ВМ № 00001841 від 03 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1 КУпАП скасовано, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у сумі 454,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини скоєних позивачем правопорушень та дійшов помилкових висновків про ненадання відповідачем доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху, оскільки такі надані відповідачем з відзивом на позовну заяву. Звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою те, що в оскаржуваних постановах, як і в інформаційних картках габаритно-вагового контролю, наданих відповідачем, міститься чітке зображення державного номерного знаку транспортного засобу позивача.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

Старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталія Геннадіївна правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалася.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.12.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серія ВМ № 00001840 від 03.12.2021 та постанову серія ВМ № 00001841 від 03.12.2021, згідно з якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 гривень кожною постановою.

У постанові ВМ № 00001840 зазначено, що 03.12.2021 о 2 год 20 хв., за адресою: М-06 Київ-Чоп, км 24 + 100, зафіксовано транспортний засіб SCANIA R 164, державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим причепом марки CONTAR днз НОМЕР_2 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, - навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,8 % (4,16 тон), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 9).

У постанові серії ВМ № 00001841 зазначено, що 03.12.2021 о 1 год 56 хв., за адресою: М-06 Київ-Чоп, км 54 + 285, зафіксовано транспортний засіб SCANIA R 164, державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим причепом марки CONTAR днз НОМЕР_3 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,3 % (4,252 тон), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 10).

Зазначені постанови підписані кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_2 , містять посилання на вебсайт з ідентифікатором доступу, на якому відображено фотографію транспортного засобу SCANIA R 164, державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Крім того у постановах зазначено технічний прилад, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM1,1 номер свідоцтва про повірку № 35-02/5817,5818 строком дії до 06.10.2022 та WIM2,2 номер свідоцтва про повірку № 35-02/5819,5820,5821,5822 строком дії до 07.10.2022.

Скориставшись правом на оскарження постанов серії ВМ № 00001840, ВМ № 00001841 від 03.12.2021 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови не містять достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а тому дійшов висновку про їх неправомірність, з огляду на що скасував постанови серії ВМ № 00001840, ВМ № 00001841 від 03.12.2021, а справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрив за відсутністю у його діях складу правопорушень, передбачених частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Як передбачено статтею 48 Закону України від 05 квітня 2001 року, № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року, № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно з п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкта відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, визначено ст. 14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року за № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 за № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

За приписами п.п. 16, 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частинами другою та третьою статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як убачається із матеріалів справи, 03.12.2021 уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00001840 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн та постанова серії ВМ № 00001841 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу SCANIA R 164, д.н.з. НОМЕР_4 та причіпа CONTAR A-18LZL, д.н.з. НОМЕР_5 , є ОСОБА_1 (а.с. 14).

Зі змісту оскаржуваних постанов убачається, що фіксація адміністративних правопорушень здійснена вимірювальним обладнанням автоматичних пунктів WIM1, 1 та WIM2, 2.

Згідно з товарно-транспортною накладною № 8960362 від 02.12.2021 транспортний засіб SCANIA, д.н.з. НОМЕР_4 та причіп CONTAR д.н.з. НОМЕР_5 , рухався з Чернівців до м. Харкова під керуванням ОСОБА_1 з вантажем «яблуко свіже, вагою 19 000 кг» (а.с. 15).

При оформленні оскаржуваних постанов відповідачем в повному обсязі дотримано вимоги ст. 14-3 КУпАП щодо встановлення відповідальної особи, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач заперечує правомірність складання відносно нього постанов, посилаючись на відсутність необхідного обсягу передбаченої інформації в постановах про адміністративне правопорушення.

Проте, як убачається з матеріалів справи, в якості доказів вчинення правопорушень відповідачем надано, зокрема, спірні постанови ВМ № 00001840, ВМ № 00001841 від 03.12.2021, які містять відомості про найменування органу та посадової особи, що виніс постанови, дати розгляду справ, відомості про особу, стосовно якої розглядалися справи, опис обставин, установлених під час розгляду справ, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справах рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушень (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу вебсайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на здвоєні осі.

Отже оскаржувані постанови містять всі відомості, передбачені положеннями ст. 283 КУпАП, та які є достатніми та необхідними для встановлення суті та змісту вчинених позивачем правопорушень.

Крім того, відповідачем надано до суду роздруківку фотоматеріалів транспортного засобу SCANIA R 164, д.н.з. НОМЕР_4 та причіпа CONTAR A-18LZL, д.н.з. НОМЕР_5 , здійснених у момент фіксації проїзду транспортного засобу через автоматичні пункти (а. с. 229-237).

Правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі приладами для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, які пройшли процедуру оцінки відповідності та експертизу.

Так, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 за № 1174:

- за пунктом 2 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи;

- за пунктом 7 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичним пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку;

- за пунктом 12 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу; /фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформант інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи;

- за пунктом 14 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих;

- за пунктом 15 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі. фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Відтак з системного аналізу положень наведеного Порядку фіксації адміністративних правопорушень вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

При цьому система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичний пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано па об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Отже закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

Порушення правил дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою вимірювального обладнання WIM1,1 та WIM2,2 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою КМУ від 13.01.2016 за № 94, що підтверджено сертифікатами відповідності, сертифікатами перевірки типу, свідоцтвами про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки , експертним висновком (а. с. 243-254).

Отже інформація, отримана з приладів для зважуванням дорожніх транспортних засобів у русі WIM1,1 та WIM2,2, є належним доказом перевищення повної маси вантажного транспортного засобу.

Судом установлено, що згідно з постановою ВМ № 00001840 навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу SCANIA R 164, державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим причепом марки CONTAR днз НОМЕР_2 , зафіксоване в момент вчинення адміністративного порушення, складало 20,160 тон при нормативно допустимій згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху 16 тон. Тобто навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу перевищено на 5,8 % (4,16 тон), що відображено в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою ВМ № 00001841 навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу SCANIA R 164, державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим причепом марки CONTAR днз НОМЕР_2 , зафіксоване в момент вчинення адміністративного порушення, складало 20,252 тон при нормативно допустимій згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху 16 тон. Тобто навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу перевищено на 6,3 % (4,252 тон), що відображено в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Нормативні габаритно-вагові параметри в постановах ВМ № 00001840, ВМ № 00001841 зазначено шляхом посилання на п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимого навантаження на здвоєну вісь розраховано із врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи допустиму похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення максимально допустимого навантаження на здвоєну вісь здійснюється за формулою: ((Х факт Х норм - похибка пристрою)/Х норм)*100%, де Х факт фактично зафіксований параметр габариту або ваги, Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно до п. 22.5. Правил ПДР.

Отже розрахунок відсоткового перевищення за постановою ВМ № 00001840: (20160 кг 16000 кг - 16 % *20160 кг)/16000) кг*100 %= 5,8 %.

Розрахунок відсоткового перевищення за постановою ВМ № 00001841: (20252 кг 16000 кг - 16 % *20252 кг)/16000) кг*100 %= 6,3 %.

Розмір відсотку, отриманий в результаті наведених розрахунків, відповідає зазначеному в постановах та є правильним.

Розрахунок розміру процентного перевищення нормативного навантаження здійснено відповідачем із застосуванням методики розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, визначеної у ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове значення перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу отримано з урахуванням допустимої похибки вагового комплексу, яка складає 16 % відсоткової похибки, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

З огляду на зазначене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів, відповідачем надано до матеріалів справи фотографії транспортного засобу з номером транспортного засобу у темряві та з боковим зображенням автомобіля з причепом, з якого не вбачаються як номерні знаки транспортних засобів або причепу, так і їх марка та модель.

Колегія суддів уважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо посилання позивача в позовній заяві на те, що відповідність маси транспортного засобу нормативним параметрам, які визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена товарно-транспортною накладною, колегія суддів зазначає таке.

Об`єктивною стороною правопорушення, щодо якого винесено оскаржувану постанову, є перевищення навантаження на здвоєні осі, тобто з`ясування маси вантажу не має значення для вирішення спірних правовідносин.

Ураховуючи приписи п. 22.5 Правил дорожнього руху, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Разом з цим товарно-транспортна накладна підтверджує надання послуг перевезення та не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу.

Оскільки зазначеними доказами, що містяться в матеріалах справи, у повній мірі підтверджено факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідальність за які несе власник транспортного засобу ОСОБА_1 , колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувані постанови є неправомірними та підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення - закриттю.

Отже колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з невідповідністю висновків обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.09.2023 по справі № 635/10128/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк