Справа № 520/3745/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 грудня 2023 року № 520/3745/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, 36, м. Харків, 61001, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо ненарахування та невиплати контролеру II категорії взводу охорони підрозділу охорони (Чугуївський міський суд) сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 11.08.2022 року по 20.01.2023 року у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати та виплатити контролеру II категорії взводу охорони підрозділу охорони (Чугуївський міський суд) сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 11.08.2022 по 20.01.2023 року включно у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно.

Ухвалою суду від 16.02.2023 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області в порушення приписів Постанови КМУ №168 не нараховано та не сплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000 грн у період з 11.08.2022 по 20.01.2023 , що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2022 року № 384. Згідно з пунктом 10 розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення. Тобто для видання наказу про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби судової охорони або територіального управління Служби судової охорони у Харківській області за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. Такий наказ може видаватися виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань, які були відсутні.

Ухвалою суду від 27.02.2023 зупинено провадження по справі - до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22.

Ухвалою суду від 16.10.2023 поновлено провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Ця справа розглядається в порядку, визначеному ст. 262 КАС України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивач, контролер II категорії взводу охорони підрозділу охорони (Чугуївський міський суд) сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 з 11 серпня 2022 року по теперішній час проходить службу в Службі судової охорони у Харківській області, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 .

Відповідачем не було виплачено позивачу додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168 у період з 11.08.2022 року по 20.01.2023 року включно.

07.02.2023 року Позивач через адвоката ОСОБА_2 звернувся до відповідача із запитом з приводу отримання додаткової винагороди.

Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області у відповіді від 03.10.2022 повідомлено наступне:

«Контролеру II категорії І відділення (з охорони Чугуївського міського суду Харківської області) 7 взводу другого підрозділу охорони ОСОБА_1 не здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки у кошторисах територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на 2022 та 2023 роки не затверджені видатки на виплату цієї додаткової винагороди. Накази про призначення контролеру II категорії 1 відділення (з охорони Чугуївського міського суду Харківської області) 7 взводу другого підрозділу охорони ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» не видавалися, оскільки для їх видання необхідна наявність у затвердженому кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Харківській області за фондом оплати праці співробітників відповідних бюджетних асигнувань на її виплату. Контролер II категорії 1 відділення (з охорони Чугуївського міського суду Харківської області) 7 взводу другого підрозділу охорони ОСОБА_1 не брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Контролер ІІ категорії 1 відділення 7 взводу другого підрозділу охорони ОСОБА_1 з 11.08.2022 року до 13.02.2023 року залучався до виконання завдань з охорони Чугуївського міського суду Харківської області. Оскільки у період з 11 серпня 2022 року до 13 лютого 2023 року територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області не видавалися накази про визначення бойових (спеціальних) завдань особовому складу відповідно до бойового наказу (бойового розпорядження) органу військового управління (військової частини), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій, немає правових підстав для надання контролеру II категорії 1 відділення (з охорони Чугуївського міського суду Харківської області) 7 взводу другого підрозділу охорони ОСОБА_1 довідки про перебування несення служби на території, де ведуться (велися) бойові дії".

Позивач не погоджується з вказаною бездіяльністю відповідача, з огляду на що звернувся до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з такого.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом ДСА України від 31.10.2022 №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).

Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За приписами пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31.10.2022 №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Вирішуючи заявлений у даній справі спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

На підставі вказаної норми суд враховує висновки Верховного Суду, висловлені у рішенні від 06 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, залишеному в силі Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023, які полягають у наступному:

- з 24 лютого 2022 року КМУ встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України;

- установлена постановою КМУ № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні;

- зміст внесених постановою КМУ від 07 липня 2022 року № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця;

- указані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн на місяць, передбаченому постановою КМУ № 168 у первинній редакції, тому суд відхиляє доводи позивача щодо недопустимості застосування постанови КМУ від 07 липня 2022 року № 793 для вирішення цього спору;

- суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану, затвердженого наказом ДСА України від 31 жовтня 2022 року № 396 (далі - Порядок № 396), на застосуванні якого наполягає Територіальне управління, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється КМУ, тоді як згідно з пунктом 2 постанови КМУ від 03 квітня 2019 року № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі - постанова КМУ № 289) ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати;

- Верховний Суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку № 396 й у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки спірні правовідносини виникли до прийняття і набрання чинності цим Порядком. Водночас у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом ДСА України від 26 серпня 2020 року № 384 (далі - Порядок № 384), що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин;

- відмова Територіального управління у виплаті позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах;

- Територіальне управління є належним відповідачем за пред`явленим ОСОБА_1 позовом, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах щодо виплати позивачу додаткової винагороди.

Як зазначив Верховний Суд у розділі VII свого рішення від 06 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини, та інший предмет спору у подібних правовідносинах.

Так, 20 січня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України № 43 внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, якими співробітників Служби судової охорони виключено з переліку осіб, що мають право на період дії воєнного стану отримувати додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць. Постанова КМУ № 43 від 20.01.2023 набрала чинності 21 січня 2023 року.

Відтак, позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди за період з 11.0812022 по 20.01.2023 включно.

Обставини невиплати позивачу додаткової винагороди у період з 11.08.2022 по 20.01.2023 включно не заперечуються відповідачем у поданому до суду 27.10.2023 відзиві.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу додаткову винагороду з 11.08.2022 по 20.01.2023 включно, з огляду на що позовна заява підлягає задоволенню.

Позивачем також надано заяву щодо судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції. Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат представником позивача надані до суду копії:

- договору про надання правової допомоги б/н від 07.02.2023 між позивачем та адвокатом Биченко Антоном Олександровичем.

- додаткову угоду № 1 від 07.02.2023 до Договору від 07.02.2023.

- ордер на надання правової допомоги серії СА № 1012745, згідно з яким адвокат Биченко А.О. був уповноважений на представництво у даній справі;

- акту виконаних робіт № 1 від 14.02.2023.

Згідно умов договору та додаткової угоди № 1 вартість послуг (гонорар) Адвоката за годину роботи за Договором про надання правової допомоги б/н від 07 лютого 2023 р. становить 1000,00 грн.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 Оплата послуг Адвоката здійснюється клієнтом одночасно із підписанням Акту наданих послуг.

В акті наданих послуг визначено, що Адвокатом в межах договору про надання правової допомоги б/н від 07.02.2023 надано правову допомогу Клієнту, а саме:

проведення консультації; попереднє опрацювання матеріалів спірних правовідносин; складання адвокатського запиту до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області - 1 година 00 хв.;

підбір та опрацювання нормативної бази: Закон України "Про судоустрій і статус суддів", Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Наказ Мінреінтеграції "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" від 22.12.2022 № 309, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, у редакціях наказів № 105 від 01.06.2022, №113 від 10.06.2022, № 119 від 14.06.2022, № 134 від 24.06.2022, № 138 від 29.06.2022, № 143 від 01.07.2022, № 147 від 08.07.2022, № 152 від 14.07.2022, постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», постанова від 20.01.2023 Кабінету міністрів України № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» -2 години 00 хв.;

складання адміністративного позову для подання до Харківського окружного адміністративного суду - 2 години 00 хв.

Розрахунок оплати послуг проводиться із розрахунку 1000,00 грн за годину роботи адвоката, обумовленому Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 07 лютого 2023 р.

Таким чином, вартість правової допомоги за 5 годин роботи складає 5000 грн 00 коп.

Правову допомогу надано належним чином, оплата послуг здійснена в повному обсязі.

Гонорар складає 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

За приписами ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що адвокатом не наведено причинно-наслідкового зв`язку між тим, яким чином вказані в акті дії адвоката з надання консультації пов`язані та вплинули на хід розгляду справи, зокрема, включаючи підготовку до її розгляду та збір доказів.

Відтак, з урахуванням викладеного, зазначену вище послугу не можна вважати неминучою та такою, що пов`язана та вплинула на хід розгляду справи, а відтак заявлення вказаних витрат до відшкодування не є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, зміст та обсяг наданих адвокатом послуг.

Підбір та опрацювання нормативної бази фактично охоплюється послугою складання позовної заяви.

Дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, обсяг поданих доказів є незначним, а відтак не потребує докладання значних зусиль адвоката для формування правової позиції, підготовка позовної заяви не потребує збору значного обсягу доказів, який фактично (окрім отриманої відповіді на адвокатський запит) зводився до копіювання доказів, які були наявні у позивача.

Відтак, суд вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат за послугу підбору та опрацювання нормативної бази, збору доказів, складання позовної заяви не є співмірним з обсягом та складністю наданих послуг, з огляду на що суд вважає обґрунтованим суму витрат на складання позовної заяви в розмірі 2000 грн.

Таким чином, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, становить 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо ненарахування та невиплати контролеру II категорії взводу охорони підрозділу охорони (Чугуївський міський суд) сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 11.08.2022 року по 20.01.2023 року у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати та виплатити контролеру II категорії взводу охорони підрозділу охорони (Чугуївський міський суд) сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 11.08.2022 по 20.01.2023 року включно у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, 36, м.Харків, 61001, ) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року.

Суддя Білова О.В.