Справа № 260/8700/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

05 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/8700/23
10:35 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача - адвокат Дудурич Ігор Володимирович,

відповідач: Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області - представник не з`явився,

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 - не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Дудурича Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_2 ) до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (89422, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Холмок, вул. Свободи, 50, ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 05 грудня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 11 грудня 2023 року.

11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Дудурича Ігоря Володимировича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_2 , якою просить визнати незаконними дії Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області щодо належного врядування, зокрема щодо відмови ОСОБА_1 в надані земельної ділянки за заявами від 02.10.2014 року, 06.04.2016 року, 06.02.2018 року, 11.10.2018 року, 07.04.2021 року, 30.11.2021 року, які призвели до порушення права його на приватизацію земельної ділянки., надання недостовірної інформації ОСОБА_1 в рішенні від 29.10.2014 року, рішенні від 13.04.2016 року, рішенні від 14.03.2018 року, рішенні 19.10.2018 року що відмови йому в складанні проекту відведення земельної ділянки в с. Минай, про те, що виділення земельної ділянки суперечить генерального плану забудови села Минай, суперечить містобудівній документації с. Минай.

06 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі.

При цьому, під час відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист слід відкрити провадження у даній справі, а питання щодо пропуску строків звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску з`ясувати під час судового розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету.

Третя особа або її представник у судове засідання не з`явилися, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету.

Під час судового засідання представник позивача обґрунтовував, що ними не пропущено строки звернення до суду, оскільки оскаржують неправомірними дій відповідача щодо належного врядування. Такі систематичні дії були вчинені відповідачем, коли позивач звернувся із заявами від 02.10.2014 року, 06.04.2016 року, 06.02.2018 року, 11.10.2018 року, 07.04.2021 року, 30.11.2021 року. Результат неправомірних дій був виражений в рішенні від 29.10.2014 року, рішенні від 13.04.2016 року, рішенні від 14.03.2018 року, рішенні 19.10.2018 року щодо відмови йому в складанні проекту відведення земельної ділянки в с. Минай, про те, що виділення земельної ділянки суперечить генерального плану забудови села Минай, суперечить містобудівній документації с. Минай. Вказані неодноразові дії відповідача призвели до порушення права позивача на приватизацію земельної ділянки, надання недостовірної інформації ОСОБА_1 , віддання переваги третім особам, чим було порушене право рівності. Позивач не оскаржує кожне рішення відповідача, як це сприйняв суд, а оскаржує систематичне порушенням відповідачем прав позивача.

Отже, предметом позову є вимога про визнання неправомірними дій Відповідача щодо належного врядування. Неналежне врядування Відповідача виразилося в неодноразовій відмові із 2014 року по 2021 рік Позивачу в приватизації одних і тих же земельних ділянок з різних мотивів, проте, в подальшому вказані земельні ділянки були передані третім особам.

20.05.2022 року Позивач, вважаючи, що між сторонами існують цивільні відносини, звернувся із аналогічним позовом до Ужгородського міськрайонного суду, що підтверджує позовною заявою від 18.05.2022 року, (а.с.49). 20.01.2023 року Ужгородський міськрайонний суд закрив провадження у справ №308/6105/22 у зв`язку із порушенням правил підсудності, що підтверджується постановою суду від 07.05.2023 року. Ухвала набрала законної сили 18.07.2023 року.

Позивач стверджує в судовому засіданні, що строк на звернення до суду за захистом своїх прав розпочинає свій строк 14.03.2022 року - через 30 днів після звернення до Відповідача щодо надання необхідної інформації (заява від 14.02.2022 року).

Вирішуючи питання пропуску строку звернення до суду, судом встановлено наступне.

Неналежне врядування Відповідача виразилося в неодноразовій відмові із 2014 року по 2021 рік Позивачу в приватизації одних і тих же земельних ділянок з різних мотивів, проте, в подальшому вказані земельні ділянки були передані третім особам.

Як встановлено судом позивачу ОСОБА_1 відмовлено рішенням Холмківської сільської ради в надані земельної ділянки за заявами від 02.10.2014 року, 06.04.2016 року, 06.02.2018 року, 11.10.2018 року, та за заявою від 07.04.2021 року позивач повторно звернувся про надання дозволу на розробку проекту землеустрою орієнтовною площею 0.17 га для особистого селянського господарства (а.с.17).

05.05.2021 року позивачем отримано лист та повідомлено, що заява відкладена на довивчення, (а.с. а.с.18).

30.11.2021 року позивач повторно звернувся до Холмківської сільської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та передачу у приватні власність або через аукціон земельної ділянки розміром 0,15 га. Проте відповідь на вказане звернення позивачу не була надана.

Позивач вказує, що строк звернення слід обраховувати із 14.03.2022 року - через 30 днів після звернення до Відповідача щодо надання необхідної інформації (заява від 14.02.2022 року).

Суд такі доводи позивача вважає хибними, оскільки останнє рішення відповідача було прийнято 11 жовтня 2018 року. При цьому, позивач за захистом порушених прав у шестимісячний строк не звертався, доказів таких суду не надав та судом таких обставин не встанволено.

07.04.2021 року позивач знову звертається до відповідача із заявою про надання йому у власність земельної ділянки (а.с.17). 05.05.2021 року відповідач повідомив ОСОБА_1 , що по наслідкам розгляду комісією поданого клопотання таке відкладено на довивчення. Про розгляд та вирішення питання його буде повідомлено.

Представник позивача стверджує, що позивача не було повідомлено про прийняте рішення. Отже, з 05.05.2021 року мала місце бездіяльність відповідача, про що позивач мав право звернутися до суду у шестимісячний строк. При цьому позивач, із даним позовом звернувся до суду 11.10.2023 року.

Не спростовує дану обставину і звернення позивача до суду 20.05.2022 року, тобто через 1 рік, де Позивач, вважаючи, що між сторонами існують цивільні відносини, звернувся із аналогічним позовом до Ужгородського міськрайонного суду, (а.с.49). 20.01.2023 року Ужгородський міськрайонний суд закрив провадження у справ №308/6105/22 у зв`язку із порушенням правил підсудності, що підтверджується постановою суду від 07.05.2023 року. Ухвала набрала законної сили 18.07.2023 року.

Крім того, судом встановлено, що 20 листопада 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у зв`язку з ненаданням відповіді на заяву від 30.11.2021 року, ненадання відповіді на інформаційний запит від 03.12.2021 року, несвоєчасним та неповним наданням відповіді на інформаційний запит від 13.02.2022 року (справа № 308/14541/23).

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, доводи позивача, що пов`язані із наданням інформації за заявою від 03.12.2021, від 13.02.2022 року є предметом окремого судового дослідження у справі 308/14541/23.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

В свою чергу, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

У частині 10-11 статті 118 ЗК України наведено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

За результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності органу місцевого самоврядування, останнім має видаватися відповідне рішення, відтак рішення повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом.

Оцінка правомірності дій відповідача стосується лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні, а відтак належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде скасування рішень відповідача, прийнятих за наслідками розгляду заяв позивача.

Разом з тим, суд зауважує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, наголошує, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі «Йодко против Литви» (Jodko v. Lithuania).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначене дозволяє суду дійти висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Тривала пасивна поведінка особи не вказує на дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у нього можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Підсумовуючи вказане, зважаючи на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду пропущений через відсутність зусиль позивача і належної старанності, а тому наявні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Враховуючи те, що причини пропуску строку, які наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду - визнано неповажними, суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.122, 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Дудурича Ігоря Володимировича, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

СуддяТ.В.Скраль