Справа № 160/31956/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2023 року Справа 160/31956/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- поновити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк звернення до адміністративного суду із цим позовом;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частині, щодо не розгляду рапорту солдата ОСОБА_1 від 29.08.2023 року про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, щодо не розгляду письмового звернення адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича №65 від 06.09.2023 року, поданого в інтересах ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, невідкладно розглянути рапорт солдата ОСОБА_1 від 29.08.2023 року про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, невідкладно розглянути письмове звернення адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича № 65 від 06.09.2023 року, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військовуслужбу»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, здійснити звільнення з військової служби солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», видавши відповідний наказ;

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що позов не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що з преамбули позовної заяви вбачається, що позивач визначив суб`єктний склад сторін наступним чином: позивач ОСОБА_1 ; відповідач 1 Військова частина НОМЕР_1 ; відповідача 2 Командир Військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, в прохальній частині позовної заяви, позивач заявляє позовні вимоги до суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частині.

Суд зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 є окремою юридичною особою, тому в особі командира Військової частини НОМЕР_1 не може виступати, як сторона у справі.

Так, позивачем в порушення як п.2 ч.5 КАС України, так і п.4 ч.5 ст.160 КАС України, викладено змість прохальної частини позовної заяви, який не відповідає означеним нормам КАС України.

Відповідно до п.9 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але припису є щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, в силу приписів статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також у неможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення означеного спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку.

Згідно із заявленими позивачем вимогами, вимога щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, щодо не розгляду письмового звернення адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича №65 від 06.09.2023 року, поданого в інтересах ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», заявлена в порядку норм ЗУ «Про звернення громадян», що у відповідності до норм ст.172 КАС України, суперечить вимогам процесуального права.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Приписи ч.2 ст.172 КАС України свідчать про можливість об`єднання справ, поданих одним і тим самим позивачем до одного й того самого відповідача, а не про об`єднання позовних вимог, оскільки це фактично окремі спори з кількома позовними вимогами у кожному з них, які не пов`язані поданими доказами і мають різні предмети спору та різні підстави їх виникнення.

До того ж, приписами частини 2 статті 172 КАС України встановлено, що саме суду, а не позивачу, з урахуванням положень частини першої цієї статті, надано право за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ, в тому числі, за позовами одного й того самого позивача до різних відповідачів. Підставою для такого об`єднання в одне провадження декількох справ є виключно вимоги частини першої цієї статті.

На підставі означеного вище, суд зазначає, що позивачу в разі оскарження вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, щодо не розгляду письмового звернення адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича №65 від 06.09.2023 року, поданого в інтересах ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», необхідно звернутись з іншою позовною заявою до суду, у порядку норм ЗУ «Про звернення громадян».

Більше того, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з іншим позовом, в якому виокремити інший предмет позову, з яким позивач звертався до суду вперше.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху із наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

На підставі викладеного вище, означена ухвала у даній справі постановлена 11.12.2023 р.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 172, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- уточненої позовної заяви, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України, як в частині щодо визначення суб`єктного складу сторін та зазначення їх в тексті позовної заяви та в прохальній частині позовної заяви, так і у відповідності до норм ст.172 КАС України, з однорідним предметом позову, оскільки вимога про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини, щодо не розгляду письмового звернення адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича №65 від 06.09.2023 року, поданого в інтересах ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби ЗСУ в порядку статті 26 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на відмінну від заявлених позовних вимог, в контексті даного предмету спору, вирішується в порядку норм ЗУ «Про звернення громадян».

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька