Справа № 240/25322/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у зупиненні провадження у справі

12 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/25322/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористанні дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, суми додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та зобов`язати вчинити відповіді дії.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи без виклику сторін.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 12 грудня 2023 року.

12 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі через безпосередню участь Відповідача у бойових діях, на підставі підпункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Визначаючись щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі, суд виходив із такого.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 цієї правової норми передбачені обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 вказані факультативні підстави для зупинення провадження у справі.

Однією із обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України).

Саме на цю норму і посилається відповідач у клопотанні як на підставу для зупинення провадження у справі.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 запроваджено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

При цьому термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день.

Водночас, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, а також суперечить частині 2 статті 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

З аналізу наведеної правової норми слідує, що здійснення судами правосуддя на час введення воєнного стану не зупиняється.

Таке правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому на керівництво Збройними Силами України (як суб`єкт владних повноважень), органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до організаційної структури Збройних Сил України, норма пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюється.

Подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21 та від 20 квітня 2023 року у справі № 640/21562/21.

Зважаючи на те, що сторони скористалися (або могли скористатися) своїми процесуальними правами щодо подання передбачених Кодексом заяв по суті справи та необхідних для розгляду справи доказів, суд, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, уважає, що клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 250, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Військовій частині НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі №240/25322/23 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис