Справа № 320/9808/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Київ № 320/9808/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у врахуванні пільгового стажу роботи за Списком № 1 за період з 24.07.1989 по 05.04.1993 у розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та проведення перерахунку пенсії, що міститься у листі від 05.04.2021 № 3404-3865/П-02/8-1000/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії, а саме: з 27.10.2018, з урахуванням у стажі роботи, який дає ОСОБА_1 право на пільгову пенсію по списку № 1, періоду роботи з 24.07.1989 по 05.04.1993 на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», що становить 3 роки 8 місяців 13 днів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через відсутність пільгового стажу роботи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також суд запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

22.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідно до змісту якого відповідач просить поновити строк для подання відзиву на позов, обґрунтовуючи вказане клопотання тим, що зважаючи на певні обмеження, які впроваджені під час дії карантину, в Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області є поважні причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у задоволенні клопотання відповідача - Головного управління ПФУ у Київській області про поновлення строку надання відзиву на позовну заяву відмовлено.

Відповідно до приписів частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, з огляду на подання відзиву на позовну заяву з порушенням строку для подачі відзиву на позов суд дійшов висновку щодо відзив на позовну заяву не підлягає взяттю до уваги при прийнятті рішення у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , з 27.10.2018 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та одержує пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів № 6-14 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 у спірні періоди позивач працював на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна:

- з 24.07.1989 до 05.09.1989 - «учеником подземного горнорабочего первого разряда с полным рабочим днем под землей»;

- з 05.09.1989 до 03.01.1990 - «подземным горнорабочим второго разряда с полным рабочим днем под землей»;

- з 03.01.1990 до 01.03.1990 - «подземным горнорабочим третьего разряда с полным рабочим днем под землей»;

- з 01.03.1990 до 27.04.1990 - «учеником подземного горнорабочего по ремонту горных выработок с полным рабочим днем под землей»;

- з 27.04.1990 до 30.06.1992 - «подземным горнорабочим по ремонту горных выработок третьего разряда с полным рабочим днем под землей»;

- з 30.06.1992 до 05.04.1993 - «подземным горнорабочим по ремонту горных выработок четвертого разряда с полным рабочим днем под землей».

09.03.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою № 3865/П-1000-21 щодо врахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 за період з 24.07.1989 по 05.04.1993 у розрахунку вже призначеної пенсії та щодо проведення її перерахунку. У заяві позивач посилався на підтвердження відповідного стажу записами трудової книжки, інші документи додатково не надавались.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області від 05.04.2021 № 3404-3865/П-02/8-1000/21 повідомило, що для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховано пільговий стаж роботи за Списком № 1 з 25.03.2002 по 31.05.2014. Враховуючи зазначене, стаж роботи в одинарному розмірі складає 28 років 9 місяців 10 днів та додатково за Списком № 1 12 років. Отже, страховий стаж в пільговому обчисленні складає 40 років 9 місяців 10 днів. Відповідно, коефіцієнт стажу складає 0,40750.

Разом з тим, за інформацією відділу перерахунків пенсії № 3 управління пенсійного забезпечення Головного управління, довідок про підтвердження спеціального трудового стажу при призначенні пенсії за періоди роботи з 24.07.1989 по 05.04.1993 не надано. Періоди роботи про повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці Списком № 1 документально не підтверджено. В матеріалах пенсійної справ міститься заява про неможливість отримання додаткових документів для зарахування спеціального трудового стажу для обчислення пенсії. Зазначено про можливість надати додаткові документи, що підтверджують наявність спеціального трудового стажу, до відділу обслуговування громадян разом з заявою встановленого зразка.

Позивач з відмовою пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії не погоджується, що й стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, у редакції Закону №2148-VІІІ, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17, від 19.06.2020 у справі № 359/2076/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку № 383 застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачались всі професії з підземними роботами з повним робочим днем під землею.

Розділом І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачались професії всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Отже, судом встановлено, що професії позивача у спірний період віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатами судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , поданій позивачем, відомості про роботу та період навчання, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження стажу.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У пункті 4.7 Порядку № 22-1 окреслено право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Тобто, у разі сумніву пенсійного органу у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано суду докази, що ним вживались відповідні заходи як на час прийняття рішення про призначення пенсії, так і під час розгляду заяви позивача від 09.03.2021 № 3865/П-1000-21 про її перерахунок.

Суд бере до уваги твердження позивача, що на час призначення пенсії та на час звернення з позовом до суду підприємство, де працював позивач у спірний період, розташоване в м. Луганську, яке віднесено до території проведення антитерористичної операції.

Наявність істотних складнощів та відсутність реальної можливості у позивача надати первинні документи, що знаходяться на підприємстві, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, гарантоване Конституцією України.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі № 446/656/17.

Виходячи з наведеного, позивачем надано відповідачеві необхідні документи, які підтверджують наявність спірного стажу роботи у вказані періоди, які для обчислення пенсії підлягали зарахуванню як стаж роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладена у листі від 05.04.2021 № 3404-3865/П-02/8-1000/21, у врахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу роботи за Списком № 1 за період з 24.07.1989 по 05.04.1993 за час роботи на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна є протиправною.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 27.10.2018, з урахуванням стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію з 24.07.1989 по 05.04.1993, суд зазначає таке.

Як слідує з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертої статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, а також зважаючи на гарантоване статтею 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, у той час як право на здійснення перерахунку на пільгових умовах підтверджується документально, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 24.07.1989 до 05.04.1993 на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», що становить 3 роки 8 місяців 18 днів, згідно записів у трудовій книжці позивача, з огляду на безперервність стажу позивача за цей період. При цьому, відповідачем не надавалась правова оцінка щодо розміру стажу роботи позивача за списком № 1 за вказаний а період, оскільки останній стверджував про непідтвердженість такого стажу відповідними уточнюючими довідками підприємства про повний робочий день.

Разом з тим, з метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня звернення за її призначенням 27.10.2018, з урахуванням вищевказаного стажу.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України обумовлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату від 26.07.2021 № 20825. Вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 05.04.2021 № 3404-3865/П-02/8-1000/21, у врахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу роботи за Списком № 1 за період з 24.07.1989 по 05.04.1993 за час роботи на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 24.07.1989 до 05.04.1993 на шахті «Ворошиловградська № 1» Ордену Леніна виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», що становить 3 роки 8 місяців 18 днів та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня звернення за її призначенням 27.10.2018.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя (підпис) Панова Г. В.