Справа № 400/7437/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа №400/7437/23

адміністративне провадження № К/990/40046/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі №400/7437/23 за позовом ОСОБА_1 до Первомайської районної військової адміністрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправною відмови в задоволенні запитів на інформацію, зобов`язання надати запитувану публічну інформацію,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Первомайської районної військової адміністрації Первомайської РДА Миколаївської області, Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської РДА Миколаївської області, в якому просив:

? визнати протиправною відмову Вознесенської районної військової адміністрації в задоволенні запиту на інформацію від 12.12.2022, поданого Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 , про що повідомлено запитувача листом від 19.12.2022 №К-17.02.02-23;

? зобов`язати Вознесенську районну військову адміністрацію надати запитувачу у встановленому законом порядку публічну інформацію, згідно з вимогами запиту на інформацію від 12.12.2022;

? визнати протиправною відмову Первомайської районної військової адміністрації в задоволенні запиту на інформацію від 10.03.2023, поданого Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 , про що повідомлено запитувача листом від 14.03.2023 №05-01.03-16;

? зобов`язати Первомайську районну військову адміністрацію надати запитувачу у встановленому законом порядку публічну інформацію, згідно з вимогами запиту на інформацію від 10.03.2023.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов задоволено:

? визнано протиправною відмову Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, викладену у листі від 19.12.2022 №К-17.02.02-23, в наданні інформації на запит від 12.12.2022, поданий Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 ;

? зобов`язано Вознесенську районну військову адміністрацію Миколаївської області у встановленому законом порядку надати публічну інформацію на запит від 12.12.2022, поданий Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 ;

? визнано протиправною відмову Первомайської районної військової адміністрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, викладену у листі від 14.03.2023 №05-01.03-16, в наданні інформації на запит від 10.03.2023, поданий Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 ;

? зобов`язано Первомайську районну військову адміністрацію Миколаївської області у встановленому законом порядку надати публічну інформацію на запит від 10.03.2023, поданий Бенедичуком Олександром Леонідовичем в інтересах ОСОБА_1 ;

? стягнуто з Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області на користь ОСОБА_1 10000 грн на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та 23,50 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду;

? стягнуто з Первомайської районної військової адміністрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області на користь ОСОБА_1 10000 грн на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та 23,50 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду.

28 листопада 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі №400/7437/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року N 1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

У цій справі предметом спірних правовідносини є оскарження дій суб`єкта владних повноважень з приводу розгляду звернення позивача з запитом на отримання публічної інформації.

Отже, з урахуванням вимог статті 12 КАС України ця справа відносяться до справ незначної складності.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Суд відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на таке.

У Рішенні від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23) Коституційний Суд України вказав, що Верховний Суд як суд касаційної інстанції щодо перегляду в касаційному порядку судових рішень має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків судових рішень, а не задля нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у вчиненні правосуддя. Унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в процесуальному законі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Отже, фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на велику кількість справ, створюючи тривалий у часі підхід до вирішення актуальної правової проблеми. Водночас формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права є метою вирішення виключної правової проблеми, яка має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.

Кількісний критерій ілюструє той факт, що вона існує не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

Про якісний критерій про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.

Наведенні доводи скаржника не можуть бути визнанні достатнім обґрунтуванням фундаментального значення порушеного скаржником питання для формування єдиної правозастосовчої практики у цій справі, адже є такими, що за своїм змістом зводяться до заперечення результату розгляду справи судом. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи.

Суд наголошує, що сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування, та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою, що підпадає під дію підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, доводи скаржника, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є необґрунтованими.

Суд також зазначає, що справа, яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо виявлено після апеляційного розгляду справи неоднакове застосування судом апеляційної інстанції одного й того ж положення закону.

Отже, допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника також зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Водночас заявником у касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її виняткового значення, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник уважає незаконним. Незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача / відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

Суд зазначає, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Водночас касаційна скарга не містить належних доводів, які могли б обґрунтувати дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, то Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав на випадки для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 248, 257, 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вознесенської районної військової адміністрації Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі №400/7437/23.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко