Справа № 380/17880/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 рокусправа № 380/17880/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд: визнати протиправною відмову Відповідача (в/ч НОМЕР_2 ) щодо не переміщення Позивача ( ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_4 та зобов`язати Відповідача (в/ч НОМЕР_2 ) перемістити Позивача ( ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що командувач Військової частини НОМЕР_2 , маючи у розпорядженні усі необхідні документи для його переміщення, не вчиняє дій по переміщенню позивача до Військової частини НОМЕР_4 . Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 07 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Позивач до свого безпосереднього командира з відповідним рапортом не звертався, в журналі реєстрації вхідної кореспонденції військової частини НОМЕР_2 рапорт не зареєстровано. Безпосередній командир Позивача знаходиться в зоні виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.03.2023 №74, Позивач з 15 березня знаходився в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , а з 07.04.2023 місцеперебування Позивача, Відповідачу невідоме. Відтак, Позивач вводить суд в оману, оскільки особисто подати рапорт «по команді» своєму безпосередньому командиру не міг. Ба більше, матеріали справи не містять письмового рапорту Позивача на ім`я свого безпосереднього командира про переміщення його в інший підрозділ відповідно до медичного висновку, а отже, Позивач не ініціював питання відповідності займаній посаді з переконливими аргументами щодо прямого впливу захворювання та реальну можливість виконувати ті чи інші військові обов`язки. Позивачу необхідно було виконати наказ командира про прибуття у зону виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_2 у встановленому порядку подати рапорт безпосередньому командиру щодо переведення у військову частину НОМЕР_4 та за наявності для цього підстав, після здачі Позивачем посади та проведення з ним розрахунку, вибути до нового місця служби.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 29.червня 2022 року №1240 солдата ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

Позивач, через засоби поштового зв`язку 01.05.2023 звернувся до ВЧ НОМЕР_2 із рапортом щодо переведення його на посаду стрільця відділення охорони на оборони та оборони військової частини НОМЕР_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

Військова частина НОМЕР_2 надала відповідь позивачу листом від 11.06.2023 №919 та зазначила, що позивач не виконав наказ військової частини НОМЕР_2 від 02.04.2023 №196 про прибуття до місця розташування військової частини. Також, зазначила, що позивачу необхідно було виконати наказ командира про прибуття до місця розташування військової частини у встановленому порядку та подати рапорт щодо переведення на посаду стрільця відділення охорони на оборони та оборони військової частини НОМЕР_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, та за наявності для цього підстав після здачі посади та проведення розрахунку, отримати скерування та вибути до нового місця служби.

Вважаючи протиправні дії відповідачів щодо не переміщенням його до військової частини НОМЕР_4 , звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ст. 3 Закону № 2232 правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону Україну», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.7 ст.6 №2232 порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (ч. 12 ст. 6 Закону № 2232).

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (ч. 13 ст. 6 Закону № 2232). Таким чином, військовослужбовці можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.

Згідно з п. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення) вказаним Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Як зазначалось позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , тобто як позивач, так і держава в особі МОУ повинні дотримуватися під час проходження військової служби позивачем законодавства України щодо проходження військової служби, у тому числі дотримання прав та інтересів військовослужбовця під час проходження ним військової служби, у тому числі щодо вирішення питань під час переміщення по службі.

Питання переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 82 - 96, 112, 113, 114 Положення.

Пунктом 112 Положення встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, зокрема, у випадках, визначених п. 82 цього Положення.

Згідно з п. 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами на особисте прохання;

3) на нижчі посади, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами на особисте прохання; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України».

Пунктом 90 Положення встановлено, що необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані придатними або обмежено придатними до військової служби, але при цьому вони самі чи члени їх сімей мають потребу за станом здоров`я у зміні місця служби (проживання), здійснюється на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Згідно з п. 112 Положення переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених п. 82 цього Положення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують. Згідно з п. 113 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання: дружини (чоловіка); його (її) неповнолітніх дітей, повнолітніх дітей - учнів (студентів) навчальних закладів за денною формою навчання, які перебувають на утриманні військовослужбовця, та дітей-інвалідів I або II групи; непрацездатних батьків військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка); братів, сестер військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка), які перебувають на його (її) утриманні.

Аналіз вищезазначених норм Положення свідчить про те, що питання переміщення по службі військовослужбовця, особливо, за підставою за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії військовослужбовця, або членів його сім`ї, регламентовані вказаним Положенням з дотриманням встановленого ст. 6 КАС України, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, з дотримання права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Суд встановив, що відповідно до довідки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 29 червня 2022 року №1240 солдата ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

Враховуючи, що позивач солдат військової служби за призовом, питання щодо переміщення позивача по службі з урахуванням постанови (висновку) ВЛК повинно вирішуватися командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Також суд встановив, що командиром Військової частини НОМЕР_2 порушений порядок переміщення позивача по службі у зв`язку з тим, що позивач не був переміщений по службі за його рапортом, а також з огляду на висновок ВЛК.

Внаслідок викладеного суд вважає про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не переміщення позивача до Військової частини НОМЕР_4 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 вчинити дії щодо переміщення позивача до Військової частини НОМЕР_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Оскільки позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, такий ним не сплачувався, а отже, не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не переміщення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 вчинити дії щодо переміщення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович