Справа № 260/10296/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/10296/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача - Закарпатська митниця Держмитслужби, Закарпатська регіональна філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача - Закарпатська митниця Держмитслужби, Закарпатська регіональна філія державного підприємства "Національні інформаційні системи", в якому просить зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників України у виконавчому провадженню № 70122174.

Ухвалою судді від 23 листопада 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на позивача складено протокол про порушення митних правил № 0528/30500/22 від 16.05.2021 року за ст. 472 МК України. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2022 по справі № 308/9336/22 громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 151,90 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, які знаходяться на зберіганні на складі Закарпатської митниці, а саме: медичного препарату іноземного виробництва «Valium 10 mg comprimidos», діюча речовина «diazepam» (діазепам), один (1) блістер, кількістю двадцять п`ять (25) пігулок, що знаходився в одній (1) фабричній упаковці, країна виробництва Іспанія, вартістю 151,90 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. На виконання рішення суду у справі № 308/9336/22 відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито ВП 70122174. Позивач штраф, судовий збір та виконавчі витрати у виконавчому провадженні сплатив у повному обсязі. Відтак, позивач вважає, що виконав постанову суду у справі № 308/9336/22 в частині оплати штрафу та судового збору та в подальшому витрат виконавчого провадження. Однак, позивача внесено до Єдиного реєстру боржників України, як боржника, хоча фінансові зобов`язання ним сплачені в повному обсязі, а предмети, які слід конфіскувати знаходяться у Закарпатській митниці стягувача у даному виконавчому провадженні. Предмети, які необхідно конфіскувати згідно рішення суду по справі № 308/9336/22 знаходяться на митному складі Закарпатської митниці і в цій частині рішення суду позивач не може виконати самостійно. В той же час, знаходження відповідного запису в Єдиному реєстрі боржників, що порушує його особисті майнові та немайнові права. 14 вересня 2023 року представник позивача звернувся до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиція із заявою про виключення позивача із реєстру боржників. Однак, дана заява залишилася без відповіді. Листом від 22 вересня 2023 року Закарпатська митниця повідомила щодо доручення державного виконавця отримано і знищення майна, яке зазначено у рішенні суду по справі № 308/9336/22 на момент подання позовної заяви до суду не здійснено.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що дії по включенню чи виключенню особи з Єдиного реєстру боржників України не проводяться, це відбувається автоматично як наслідок прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження чи про закінчення виконавчого провадження. Ні повноважень, ні технічної можливості у працівників відділу ДВС виключити з реєстру боржників особу, яка є боржником у виконавчому провадженні не має. Відтак, підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні, так як Закарпатською митницею не проведено розпорядження конфіскованим майном, боржник перебуває у реєстрі боржників України.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що предмети, які необхідно конфіскувати у ВП 70122174 у справі про порушення митних правил знаходились і знаходяться на зберіганні на складі Закарпатської митниці. В той же час, самостійних дій щодо конфіскації та розпорядження майном у вказаному виконавчому провадженні відповідачем не здійснювалось. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2022 року у справі № 308/9336/22 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 151,90 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, які знаходяться на зберіганні на складі Закарпатської митниці, а саме: медичного препарату іноземного виробництва «Valium 10 mg comprimidos», діюча речовина «diazepam» (діазепам), один (1) блістер, кількістю двадцять п`ять (25) пігулок, що знаходився в одній (1) фабричній упаковці, країна виробництва Іспанія, вартістю 151,90 грн. Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

20 жовтня 2022 року заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. відкрито виконавче провадження № 70122174 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2022 року про конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил, які знаходяться на зберіганні на складі Закарпатської митниці, а саме: медичного препарату іноземного виробництва «Valium 10 mg comprimidos», діюча речовина «diazepam» (діазепам), один (1) блістер, кількістю двадцять п`ять (25) пігулок, що знаходився в одній (1) фабричній упаковці, країна виробництва Іспанія, вартістю 151,90 грн.

Відповідачем 20 жовтня 2022 року направлено Закарпатській митниці Державної митної служби України доручення щодо розпорядження майном.

13 вересня 2023 року представник позивача звернувся до Відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про виключення ОСОБА_1 із реєстру боржників України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 461 МК України, за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, може застосовуватися як основне і як додаткове адміністративне стягнення (ст. 462 ч. 2 МК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 465 України, конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні об`єкти конфіскації.

Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 541 МК України, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку.

У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил. Порядок відшкодування зазначених витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, розраховується в порядку, передбаченому законодавством України для визначення собівартості платних послуг.

Таким чином, конфіскація майна є окремим видом стягнення, яке накладається судом на порушника митного законодавства і виконується органами державної виконавчої служби.

За приписами ст. 3 ч. 1 п. 2 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють, що єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, отримання органом державної виконавчої служби постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо конфіскації майна, є підставою для відкриття виконавчого провадження та внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників. При цьому, Закон України «Про виконавче провадження» розглядає виконання рішення про конфіскацію майна, як виконання рішення майнового характеру.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В свою чергу, ст. 39 ч. 1 Закону України Про виконавче провадження передбачає 20 підстав закінчення виконавчого провадження.

Так, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

За приписами ст. 37 ч. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п. 1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п. 3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п. 11).

Аналогічні норми передбачені Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 5 серпня 2016 р. (далі Положення № 2432/5).

Аналіз наведених норм діє підстави для висновку про те, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Як вже встановлено судом, виконавче провадження № 70122174 відкрито щодо примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду виключно в частині конфіскації предметів порушення митних правил, а тому сплата позивачем штрафу, а також інших коштів, стягнутих з нього цією постановою, не має відношення до виконання постанови суду в частині, яка примусово виконується відповідачем, відповідно, доводи позивача про те, що він не має майнових зобов`язань, не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження № 70122174. В той же час, такі не містять доказів того, що постанова Ужгородського міськрайонного суду щодо конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил виконана.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що Закон України «Про виконавче провадження» та Положення № 2432/5 закріплюють вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, в той же час, доказів настання однієї з таких обставин суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що якщо позивач вважає, що так як виконання постанови суду про конфіскацію майна не залежить від нього, адже є виключною компетенцією відповідача, а відповідач припустився протиправної бездіяльності не виконуючи таку постанову суду, внаслідок чого відомості про позивача наявні в Єдиному реєстрі боржників, він вправі оскаржити таку бездіяльність до суду, і з урахуванням характеру спірних правовідносин, оскільки при наявності невиконаного зобов`язання у виді конфіскації майна, в якому боржником виступає саме позивач, виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників, суперечитиме меті ведення цього реєстру.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (с. Тисменичани, Івано-Франківська область, 78410) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Заньковецької Марії, буд. 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача - Закарпатська митниця Держмитслужби (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000), Закарпатська регіональна філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" (вул. Собранецька, буд. 46, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька