Справа № 816/1450/16
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м.ПолтаваСправа №816/1450/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головним управлінням ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016 №/396.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

05.09.2016 ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 21.12.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2023 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 скасовано, а справу №816/1450/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 адміністративну справу №816/1450/16 прийнято до провадження; допущено заміну відповідача Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Полтавській області як відокремленим підрозділом Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) (надалі також відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області); призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки податкового органу є такими, що не відповідають дійсності, оскільки перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік, викладених у акті Кременчуцької ОДПІ від 04.03.2016 №147/16-3-13-05/, про порушення платником податку вимог абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України проведено поверхнево, без врахування обставин, які свідчать про відсутність законних підстав для покладання на позивача грошового зобов`язання. Зазначав, що посадовими особами Кременчуцької ОДПІ не було доведено до відома позивача інформацію про проведення відповідної перевірки, не було направлено наказ про проведення перевірки, акт перевірки від 04.03.2016. Вказував на те, що до складу прощеного боргу входять нараховані кредитором проценти та штрафні санкції, прощення яких не є додатковим благом і не включається до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, а отже податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016 №/396 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

03.07.2023 відповідач надав відзив на адміністративний позов, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник ГУ ДПС в Полтавській області у відзиві зазначала, що протягом 2014 року АТ "Дельта банк" анульовано борг ОСОБА_2 , а тому позивач на підставі абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України зобов`язаний самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у податковій декларації про отримані доходи та майновий стан за 2014 рік.

Пояснювала, що на запит Кременчуцької ОДПІ від 16.11.2015 №13474/10/16-03-17 АТ "Дельта Банк" листом від 30.11.2015 №2632 надано додатковий договір №1 від 29.05.2014 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 05.11.2007, яким було здійснено прощення (анулювання) боргу на суму 473 892,87 грн.

Згідно умов додаткового договору встановлено:

п.2 "Сторони домовилися, що пункти 3 та 4 цього Додаткового договору починають застосовуватися з моменту здійснення Позичальником сплати заборгованості за Договором в розмірі суми не менше 16000,00 (шістнадцять тисячі) доларів США 00 центів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Дельта Банк".

п.3 "Сторони домовились здійснити прощення (анулювання) боргу за Договором на суму в розмірі 473 892,87 грн. (чотириста сімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 87 копійок у відповідності до ст.605 Цивільного кодексу України".

п.4 "Підписанням даного Додаткового договору Позичальник стверджує, що він повідомлений про те, що згідно п.п. "д" п. 164.2.17 Податкового кодексу України Позичальник зобов`язаний самостійно сплатити податок з таких доходів, сума яких складає анульовану Кредитором суму боргу в розмірі 473892,87 грн (чотириста сімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 87 копійок, та відобразити їх у своїй річній податковій декларації".

Таким чином, фізична особа ОСОБА_1 не відобразив суму податку з доходів фізичних осіб з доходу у вигляді анульованого (прощеного) боргу кредитором за підсумками 2014 року в розмірі 80 318,19 грн.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом

У період з 22.02.2016 по 26.02.2016 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_2 ) по питанню своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік.

За результатами перевірки складено акт від 04.03.2016 №147/16-3-13-05/ НОМЕР_2 , в якому вказано на порушення платником податків вимог абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік на суму 80318,19 грн. /а.с. 8-12/.

На підставі зазначених висновків Акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ 18.03.2016 сформовано податкове повідомлення-рішення /396, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 100397,74 грн. (у т.ч., за основним платежем 80318,19 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 20079,55 грн) /а.с. 14/.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням Кременчуцької ОДПІ, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2023 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 скасовано, а справу №816/1450/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платником податку є, зокрема, податковий агент.

У відповідності до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Висновки щодо правозастосування

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 23.05.2023 у даній справі зазначив, що приймаючи рішення, суди не дослідили структуру боргу, який було анульовано банком, суди не визначили, чи входить до цієї суми основний борг.

Суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку, що прощена (анульована) банком заборгованість є додатковим благом платника, і як наслідок, передчасно відмовили у задоволенні позову.

Під час нового розгляду справи суду необхідно дослідити структуру списаного боргу, врахувати все вище викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, докази, якими вони підтверджуються та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Отже під час нового розгляду справи, суд акцентує увагу на дослідженні структури списаного боргу, який було анульовано банком, на визначенні, чи входить до цієї суми основний борг.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ "Дельта Банк" та гр. ОСОБА_1 29.05.2014 укладено додатковий договір №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 05.11.2007 (надалі - додатковий договір) /а.с. 61/, за умовами якого сторони домовились, що пункти 3 та 4 цього додаткового договору починають застосуватися з моменту здіснення Позичальником ( ОСОБА_1 ) сплати заборгованості за договором в розмірі не менше 16000 доларів США.

Згідно п. 3 додаткового договору сторони домовилися здійснити погашення (анулювання) боргу за договором на суму в розмірі 473 892,87 грн., у відповідності до ст. 605 Цивільного кодексу України.

При цьому пунктом 4 додаткового договору позичальник стверджує, що він повідомлений про те, що згідно п.п "д" п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України позичальник зобов`язаний самостійно сплатити податок з доходів, сума яких складає анульовану кредитором суму боргу в розмірі 473 892,87 грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації.

Факт особистого підписання вищевказаного додаткового договору та ознайомлення з його умовами позивачем не заперечується.

Із пояснень позивача вбачається, що ним забезпечено погашення боргових зобов`язань перед банком у розмірі визначеному додатковим договором від 29.05.2014.

Суму анульованого ОСОБА_1 боргу АТ "Дельта Банк" включило до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку (звіт 1ДФ) за підсумками 2014 року (ознака доходу 126), що підтверджено листом АТ "Дельта Банк" від 03.12.2015 /а.с. 60/.

Підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

Крім того, частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Сума пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) пені, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) пеню, прощену (анульовану) кредитором.

Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

При проведені перевірки контролюючим органом не встановлено структуру прощеного боргу, яка частина прощеного боргу становить тіло кредиту та є оподатковуваним доходом платника, а відтак суд приходить до висновку про неможливість визначити, на яку суму додаткового блага позивач повинен був подати до контролюючого органу річну податкову декларацію про майновий стан і доходи та сплатити ПДФО, військовий збір.

Додатковий договір №1 від 29.05.2014 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 05.11.2007, яким було здійснено прощення (анулювання) боргу на суму 473 892,87 грн, не є належним доказом прощення основної суми боргу, оскільки прямої вказівки щодо прощення саме основної суми боргу вказаний додатковий договір №1 від 29.05.2014 не містить.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду, крім іншого, зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області надати суду відомості про структуру боргу, який було анульовано ОСОБА_1 банком в обставинах цієї справи.

Однак, будь-яких первинних документів чи матеріалів, які можуть підтвердити прощення основної суми боргу ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду спору відповідачем не надано.

При цьому, позивач наполягає на тому, що анульована сума боргу складалася з процентів та пені.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 23.05.2023, суд вважає, що відповідач не довів, що до додаткового блага було включено тільки тіло кредиту, окрім прощених процентів за користування кредитними коштами, тому оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головним управлінням ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 18.03.2016 №/396 - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков