Справа № 520/1643/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 520/1643/23

адміністративне провадження № К/990/39791/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №520/1643/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Харківській області, Північно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Харківській області, Північно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області №08-03/336 від 29 листопада 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 30 листопада 2022 року у зв`язку із ліквідацією державного органу відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;

- поновити позивача на посаді заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області звільнити позивача з посади заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 30 листопада 2022 року у зв`язку із реорганізацією державного органу з підстав пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Держпраці, Державну службу України з питань праці прийняти позивача на роботу у Північно-Східне міжрегіональне управління Держпраці на посаду заступника начальника відділу з питань безпеки праці управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що є рівнозначною її посаді у Головному управлінні Держпраці у Харківській області з урахуванням статусу позивача як державного службовця 6 рангу категорії «Б».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області №08-03/336 від 29 листопада 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 30 листопада 2022 року у зв`язку із ліквідацією державного органу відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Харківській області в особі в особі голови ліквідаційної комісії з ліквідації звільнити ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 30 листопада 2022 року у зв`язку із реорганізацією державного органу з підстав пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління Держпраці, Державну службу України з питань праці прийняти ОСОБА_1 на роботу у Північно-Східне міжрегіональне управління Держпраці на посаду, що є рівнозначною її посаді у Головному управлінні Держпраці у Харківській області з урахуванням статусу, компетенції та фаху позивача ОСОБА_1 як державного службовця 6 рангу категорії «Б».

Стягнуто солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Північно-Східного міжрегіонального управління Держпраці та Головного управління Держпраці у Харківській області на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційні скарги Головного управління Держпраці у Харківській області та Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №520/1643/23 змінено, доповнено абзац третій резолютивної частини рішення датою, з якої ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області, а саме - 01 грудня 2022 року.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Держпраці у Харківській області в особі голови ліквідаційної комісії з ліквідації звільнити ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 30 листопада 2022 року у зв`язку із реорганізацією державного органу з підстав пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Північно-Східного міжрегіонального управління Держпраці, Державної служби України з питань праці прийняти ОСОБА_1 на роботу у Північно-Східне міжрегіональне управління Держпраці на посаду, що є рівнозначною її посаді у Головному управлінні Держпраці у Харківській області з урахуванням статусу, компетенції та фаху позивача ОСОБА_1 як державного службовця 6 рангу категорії «Б» - рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №520/1643/23 скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №520/1643/23 залишено без змін.

22 листопада 2023 року Головне управління Держпраці у Харківської області засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі №200/3012/21 та від 09 червня 2022 року у справі №380/5625/20.

Далі по тексту касаційної скарги вказує, що у справах №640/11024/20 та №380/3646/20 Верховний Суд підкреслив, що вжите у частині третій статті 87 Закону №889- VІІІ слово «може», означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення. Такого підходу Верховний Суд дотримувався й у постанові від 23 грудня 2021 року у справі №380/3551/20.

Відтак, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію щодо застосування положень частини третьої статті 87 Закону №889-VIII (у редакції Закону №440-ІХ) Головне управління вважає, що відповідачем дотримано встановленої законодавством процедури при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_1 .

Проте, Верховний Суд наголошує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що недостатньо лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

При встановленні доцільності посилання на постанову Верховного Суду кожен правовий висновок Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

В даному випадку не можна визнати подібними правовідносини у цій справі та у справах, вказаних відповідачем, оскільки спірні правовідносини регулюються різними редакціями Закону України «Про державну службу».

Отже, наведені у касаційні скарзі висновки Верховного Суду не є релевантними до застосування у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Також у касаційній скарзі міститься посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Проте, в порушення зазначених вимог, скаржник не указав конкретну норму права, щодо застосування якої відсутній такий висновок та жодним чином не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №520/1643/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Харківській області, Північно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур