Справа № 640/19853/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м.Київ № 640/19853/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконавця рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови 20.10.2022 ВП№64720356.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2022 позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишено без руху.

01.12.2022 на виконання ухвали суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Питання про відкриття провадження у справі Окружним адміністративним судом міста Києва не вирішувалось.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи №640/19853/22 до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу №640/19853/22 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що спірною постановою державного виконавця на позивача, як на боржника у виконавчому провадженні ВП №64720356, накладено штраф за невиконання без поважних причин рішення суду в адміністративній справі №826/16259/16, яким зобов`язано ДПІ сформувати та подати до органа казначейської служби висновок про повернення позивачу суми надміру сплаченого транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 №Т43-17; присудив на користь гр. ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1102,42 грн за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ. Позивач стверджує, що рішення ним не було виконано своєчасно, оскільки йому не було відомо реквізитів рахунків стягувача ОСОБА_1 та наявна технічна неможливість виконати рішення. Про ці обставини позивач повідомляв відповідача та вважає поважними причинами, які унеможливили добровільне своєчасне виконання ним рішення суду. Позивач також стверджує, що державний виконавець виніс спірну постанову від 20.10.2022 про накладення на нього штрафу передчасно без урахування поважних причин, які об`єктивно перешкоджають виконати рішення суду вчасно. З цих підстав просить суд визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Протокольною ухвалою суду від 15.08.2023 суд вирішив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, дослідивши надані та зібрані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2017 у справі №826/16259/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018, адміністративний позов гр. ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ від 11.06.2015 № Т43-17; зобов`язано ДПІ сформувати та подати до органа казначейської служби висновок про повернення позивачу суми надміру сплаченого транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 №Т43-17; присуджено на користь гр. ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1102,42 грн за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ.

На виконання цього судового рішення Окружним адміністративним судом міста Києва 25.02.2020 видано виконавчий лист №826/16259/16 про зобов`язання Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві висновок про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми надміру сплаченого транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25 000,00 грн, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішенням від 11.06.2015 № Т43-17.

Цей виконавчий лист у березні 2021 року пред`явлений стягувачем ОСОБА_2 для виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Огібеніним Л.І. відкрито виконавче провадження ВП №64720356 з виконання виконавчого листа №826/16259/16 та зобов`язано боржника - ГУ ДПС у м.Києві виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24 000 грн та мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 195,30 грн.

Крім того, державним виконавцем винесено постанову від 09.03.2021 про стягнення виконавчого збору.

Копії цих постанов направлені позивачеві поштою та отримані ним 17.03.2021.

Листом від 22.03.2021 №7713/5/26-15-12-15 позивач повідомив відповідача по те, що механізм повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, визначено статтею 43 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, із змінами та доповненнями. У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченою податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжною документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФС Казначейства), та визначає напрям (и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються. Відповідно до пункту 4 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок), подана платником заява про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені вноситься до Журналу та після погодження відповідним структурними підрозділами автоматично вноситься до Реєстру узгоджених повернень. Вказаним Порядком не передбачені умови виконання рішень судів, яким зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення/перекид сум надміру сплачених грошових зобов`язань.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Огібеніним Л.І. від 07.02.2022 замінено боржника ГУ ДПС у м.Києві на правонаступника - відокремлений підрозділ ГУ ДПС у м.Києві (код ЄДРПОУ - 44116011).

Вимогами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Огібеніна Л.І. від 16.06.2021, 16.08.2022 витребувано у стягувача заяву у відповідності до вимог Порядку, та реквізити дійсного банківського рахунку.

Також, листом виконавця від 30.08.2022 №64720356/4 з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення відповідно до вимог «Про виконавче провадження», направлено боржнику копії довідки вих.№ 012-01-01/612 від 13 листопада 2020 року, в якій зазначено рахунок, який необхідно вказувати при поданні до Головного управління Державної казначейської служби Україні в місті Києві, у висновку про повернення ОСОБА_1 суми надміру сплаченого транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25 000,00 грн, нарахованого відповідно до податкового повідомленням-рішенням від 11.06.2015 №Т43-17.

Вказаний лист отримано позивачем 02.09.2022.

У подальшому головний державний виконавець, перевіривши виконання рішення боржником, 20.10.2022, виніс постанову про накладення штрафу, якою на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, накладено на боржника - ГУ ДПС у м.Києві - штраф у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись з постановою відповідача про накладення штрафу від 20.10.2022, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що за статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п.1, п.16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частиною 1 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Згідно з цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Судом установлено, що державний виконавець, відкривши виконавче провадження за рішенням суду майнового характеру, у постанові від 09.03.2021 зазначив про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, як це передбачено частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", та направив цю постанову позивачу рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Воднораз, порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Слід зазначити, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" не визначено початку перебігу строку, передбаченого ч. 6 ст. 26 цього Закону. Але з системного аналізу ч. 6 ст. 26, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що такий строк має встановлюватися з дня відкриття виконавчого провадження.

З огляду на загальні правила обчислення строків, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Такі правила обчислення строків визначені у частині 1 статті 253 Цивільного кодексу України, а також у Європейській конвенції про обчислення строків (ETS № 76) від 16.05.1972, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах. При обчисленні строку, визначеного у робочих днях, слід враховувати положення статей 67, 73 КЗпП України, відповідно до яких у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Виконавче провадження №64720356 було відкрито державним виконавцем 09.03.2021, отже перебіг строку, передбаченого ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", розпочався саме з 09.03.2021.

Як установлено судом, позивач отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 17.03.2021 та своїми листами від 22.03.2021, 09.08.2022, 17.10.2022 повідомляв відповідачу різні підстави неможливості виконання рішення суду, а саме про те, що наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок) не передбачені умови виконання рішення суду, яким зобов`язано ГУ ДПС у м.Києві підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення/перекид сум надміру сплачених грошових зобов`язань; у заяві про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань від 27.09.2016 відсутні чинні реквізити для повернення надміру сплачених грошових зобов`язань; наявність технічної неможливості виконати рішення суду оскільки при формуванні інформаційного повідомлення в підрежимі «Журнал опрацювання заяв на повернення» в інформаційно-комунікаційній системі «Податковий блок» по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в «Журналі опрацювання заяв на повернення» виникла технічна неможливість внесення ІВАU рахунку.

Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на день розгляду справи, виконавче провадження №64720356 є відкритим, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.02.2020 у справі №826/16259/16 є не виконаним.

Суд зазначає, що жодна з наведених позивачем обставин, які на його думку унеможливлють виконання рішення суду, не є поважною, а свідчить про тривале ухилення позивача від виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Відтак, позивач, посилаючись на технічну неможливість виконати рішення у справі №826/16259/16 не надав жодних відповідних доказів цього. У свою чергу лист ДПС України від 07.11.2022 не містить жодних відомостей про існування технічної неможливості виконати рішення у спосіб, встановлений судовим рішенням.

Отже, державний виконавець після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись частиною 2 статті 63, частиною 1 статті 75 цього Закону, правомірно наклав на боржника штраф, про що 20.10.2022 виніс відповідну постанову.

Тому, суд вважає, що наведені позивачем у позові причини невиконання ним рішення суду не є поважними, оскільки вони не свідчать про наявність обставин, що об`єктивно унеможливлювали виконання такого рішення в обумовлений строк.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з дотриманням процедури, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", прав позивача не порушує. Тому підстави для її скасування відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, підстави для стягнення на його користь судових витрат у виді судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.