Справа № 320/5060/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року № 320/5060/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі НКЦПФР) про визнання протиправним та скасування рішення № 196 від 22.02.2023 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки відповідач безпідставно, не маючи на те відповідних повноважень прийняв рішення, яким зобов`язав ТОВ «НВП «Магістр» звільнити позивача з роботи, порушуючи законодавство про працю (статті 26, 40, 41 КЗпП України), Про товариства з обмеженою відповідальністю (статті 6, 19 Господарського кодексу України), Конституцію України (статті 19, 43), Про ринки капіталу та всупереч його волі і бажанню.

Представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, отже є правомірним і скасуванню не підлягає. При цьому наголошено, що підставою для прийняття спірного рішення стало неналежне керівництво позивачем ввіреним йому товариством, що підтверджується складенням відносно товариства постанов про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках, які реалізовані шляхом накладення санкцій у вигляді попередження, штрафів та анулювання ліцензії.

Натомість позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач не навів жодного заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується і без посилання на відповідні докази та норми права. При цьому навівши обставини, які не мають відношення до предмету позову та його правових підстав. Позивач вважає, що відповідач неправомірно посилається на правопорушення, чинені іншою особою - товариством за період, коли він не був його директором. Разом з тим, відповідач не пояснив у чому саме позивач, як фізична особа, не відповідає вимогам законодавства.

Представником відповідача подано письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що обіймаючи посаду заступника директора товариства у період з 24.12.2021 по 08.12.2021 до обов`язків позивач входило забезпечення керівництва діяльності всіх підрозділів товариства, виконання обов`язків директора у період його відсутності. Тож у своїй діяльності позивач мав керуватися чинним законодавством, статутом, проте цього зроблено ним не було. Також звернуто увагу суду на зловживання позивачем процесуальними правами шляхом подання від товариства іншого аналогічного позову до цього ж суду, з тим самим предметом та обґрунтуванням.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 2010 року працює на Товаристві з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» (далі ТОВ «НВП «Магістр) на різноманітних посадах.

Відповідно до сертифікатів № 015039-Д та № 014121-Т, виданих НКЦПФР, ОСОБА_1 сертифікований фахівець і має право вчиняти дії, пов`язані з безпосереднім провадженням професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках «Депозитарна діяльність у професійних учасниках ринків капіталу», а також має право вчиняти дії, пов`язані з безпосереднім провадженням професійної діяльності на фондовому ринку «Торгівля цінними паперами у професійних учасниках фондового ринку».

Рішенням загальних зборів Учасників ТОВ «НВП «Магістр від 01.10.2021 № 3, оформленим протоколом, ОСОБА_1 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства з 04.10.2021 на строк до обрання директора Товариства.

Відповідно до наказу ТОВ «НВП «Магістр» від 04.10.2021 № 10-11, ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора ТОВ «НВП «Магістр».

Відповідно до наказу ТОВ «НВП «Магістр» від 24.12.2021 № 16-П, з 24.12.2021 було припинено повноваження ОСОБА_1 як тимчасово виконуючого обов`язки директора ТОВ «НВП «Магістр» та переведено його з 28.12.2021 на посаду заступника директора ТОВ «НВП «Магістр».

Рішенням загальних зборів Учасників ТОВ «НВП «Магістр» від 08.12.2022 № 2, оформленим протоколом, ОСОБА_1 обрано директором Товариства з 09.12.2022, про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Листом від 26.12.2022 № 22/1226-01 у додаток до документів від 23.12.2022, на виконання пункту 7 розділу І Порядку здійснення НКЦПФР моніторингу відповідності осіб займаним посадам, ТОВ «НВП «Магістр», як депозитарною установою, скеровано до НКЦПФР інформацію згідно з Додатком 1 щодо погодження обрання директором Депозитарної установи ОСОБА_1 . Документи отримані відповідачем 26.12.2022.

Рішенням НКЦПФР від 22.02.2023 № 196 «Про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді», відповідно до Порядку здійснення НКЦПФР моніторингу відповідності осіб займаним посадам, затвердженого рішенням НКЦПФР від 11.11.2022 № 1339, НКЦПФР визначала ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» на підставі абзацу другого пункту 6 розділу ІІ Порядку здійснення НКЦПФР моніторингу відповідності осіб займаним посадам у період воєнного стану, затвердженого рішенням НКЦПФР від 25.01.2023 (абзацу другого пункту 6 розділу ІІ Порядку № 1339).

Пунктом 2 рішення від 22.02.2023 № 196, НКЦПФР зобов`язало ТОВ «НВП «Магістр» протягом 30 днів з дня отримання повідомлення про прийняте НКЦПФР рішення та копії такого рішення звільнити ОСОБА_1

Вказане рішення скероване на адресу ТОВ «НВП «Магістр» супровідним листом від 23.02.2023 № 35/02/1865.

Вважаючи рішення НКЦПФР від 22.02.2023 № 196 протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові засади здійснення державного регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків та державного контролю за емісією (видачею) і обігом, укладенням та виконанням фінансових інструментів в Україні визначає Закон України від 30.10.1996 №448/96-ВР «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» (далі Закон № 448/96-ВР).

За приписами статті 1 Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків - здійснення державою в особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринками капіталу, регулювання правил функціонування організованих товарних ринків і провадження клірингової діяльності щодо правочинів, вчинених на таких ринках, а також заходів щодо запобігання і протидії зловживанням і порушенням на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 448/96-ВР основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, зокрема:

визначення професійних вимоги до керівників, головних бухгалтерів та керівників структурних підрозділів професійних учасників ринків капіталу та організованих товарних ринків, інститутів спільного інвестування, недержавних пенсійних фондів (пункт 28);

погодження кандидатури на посади керівників операторів організованих ринків капіталу, організованих товарних ринків та Центрального депозитарію цінних паперів (пункт 37-6);

визначення особливості функціонування ринків капіталу та організованих товарних ринків, діяльності учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків в умовах воєнного стану чи під час особливого періоду (пункт 37-26);

встановлення особливості здійснення державного регулювання та нагляду за діяльністю на ринках капіталу та організованих товарних ринках, а також за діяльністю акціонерних товариств (крім банків та небанківських фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України) в умовах воєнного стану чи під час особливого періоду (пункт 37-27).

Згідно з пунктом 15 статті 8 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у випадках і межах, встановлених законом, може порушувати питання про звільнення з посад керівників операторів організованих ринків, Центрального депозитарію цінних паперів та інших установ інфраструктури ринків капіталу у випадках недодержання ними чинного законодавства України про ринки капіталу та організовані товарні ринки, у тому числі про систему накопичувального пенсійного забезпечення, з метою захисту інтересів інвесторів у фінансові інструменти та громадян.

Аналогічні положення щодо повноважень та прав НКЦПФР закріплені у Положенні про Національну комісія з цінних паперів та фондового ринку, затвердженому Указом Президента України від 23.11.2011 № 1063/2011.

Водночас, наведеними актами законодавства НКЦПФР не наділена повноваженнями зобов`язання професійних учасників ринків капіталу та організованих товарних ринків щодо звільнення їх керівників.

Рішенням від 11.11.2022 № 1339, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин та мала застосовуватися до позивача, НКЦПФР встановила, що тимчасово на період дії воєнного стану, моніторинг відповідності займаним посадам та вимогам, встановленим законодавством, та оцінка їх ділової репутації здійснюється Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку шляхом оцінки відповідності осіб займаним посадам (виконання функцій) у професійних учасниках ринків капіталу та організованих товарних ринків (крім банків) щодо наступних осіб: голови та членів наглядової ради або іншого органу, відповідального за здійснення нагляду; голови та членів колегіального виконавчого органу; особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступників.

Також вказаним рішенням було затверджено Порядок здійснення НКЦПФР моніторингу відповідності осіб займаним посадам у період дії воєнного стану (далі Порядок).

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку НКЦПФР під час вчинення дій, передбачених цим Порядком, керується такими принципами:

1) рівноцінності сутності та форми (оцінка правочинів, операцій, обставин та подій з точки зору їх суті та форми);

2) співмірності (пропорційності) (урахування обставин і умов конкретної ситуації, щодо якої формується професійне судження та приймається відповідне рішення);

3) обґрунтованого сумніву (здійснення додаткової/поглибленої перевірки/аналізу правочинів, операцій, обставин та/або подій, щодо яких формується професійне судження та приймається відповідне рішення, за наявності обґрунтованого сумніву щодо них);

4) комплексного аналізу (дослідження всіх обставин та умов конкретної ситуації при формуванні професійного судження та прийнятті відповідного рішення).

Згідно з пунктами 5-8 розділу І Порядку НКЦПФР застосовує своє професійне судження для прийняття рішень, визначених цим Порядком.

Професійне судження формується НКЦПФР з урахуванням визначених у пункті 4 цього розділу принципів.

НКЦПФР здійснює оцінку відповідності осіб займаним посадам, яких обрано/призначено на посаду, зазначену у пункті 1 розділу І цього Порядку за результатами аналізу інформації, отриманої НКЦПФР від професійного учасника, інформації отриманої під час здійснення державного регулювання та нагляду, інформації з відкритих джерел і за результатами проведених НКЦПФР оцінки ділової репутації, освіти, навичок та досвіду, відсутності конфлікту інтересів.

У разі обрання/призначення особи на посаду, зазначену у пункті 1 розділу І цього Порядку, професійний учасник подає до НКЦПФР інформацію згідно Додатку 1 щодо такої особи протягом десяти робочих днів з дати прийняття рішення про обрання/призначення її на посаду.

Особи, зазначені у пункті 1 розділу І цього Порядку, мають відповідати кваліфікаційними вимогам, установленим законодавством, та мати достатній рівень освіти, навички та досвід для охоплення всіх сфер діяльності професійного учасника та прийняття відповідних управлінських рішень.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НВП «Магістр», як депозитарною установою, 26.12.2022 на виконання пункту 7 розділу І Порядку подавалась до НКЦПФР інформація згідно з Додатком 1 щодо погодження обрання директором ОСОБА_1 . Вказані документи були отримані НКЦПФР 26.12.2022.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку управління здійснює розгляд інформації, поданої професійним учасником відповідно до цього Положення, протягом 30 днів з дати отримання НКЦПФР інформації згідно Додатку 1.

Враховуючи, що інформація відносно позивача була отримана НКЦПФР 26.12.2022, то розглянута мала бути до 24.01.2023 включно. Водночас, доказів дотримання встановлених строків розгляду інформації відповідачем суду не подано.

За приписами пункту 2, 3 розділу ІІ Порядку НКЦПФР під час оцінки відповідності особи займаній посаді має право запитувати та отримувати від державних органів, учасників ринків капіталу та організованих товарних ринків або будь-яких фізичних чи юридичних осіб, а також осіб, щодо яких здійснюється оцінка ділової репутації, або перевірка відповідності їх кваліфікаційним вимогам, додаткову інформацію, документи та пояснення, необхідні для повного та всебічного аналізу й прийняття нею мотивованого рішення, відповідно до цього Порядку. Перебіг строку розгляду пакета документів зупиняється з дня відправлення НКЦПФР листа (запиту) та поновлюється після отримання всіх додаткових документів, інформації та пояснень.

НКЦПФР має право, повідомивши професійного учасника, зупинити перебіг строку розгляду пакета документів, поданого відповідно до цього Порядку, у разі виявлення обставин, що можуть вплинути на прийняття НКЦПФР рішення, до з`ясування таких обставин, але не більше ніж на 30 днів.

НКЦПФР здійснює дії, передбачені пунктами 2 та 3 цього розділу тільки у випадку прийняття відповідного рішення профільним Комітетом НКЦПФР (пункт 4 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку НКЦПФР за результатами розгляду приймає рішення про відповідність або не відповідність особи, зазначеної у пункті 1 розділу І цього Порядку, обраної/призначеної на посаду протягом 30 днів із дня отримання повідомлення та інформації, визначених цим Порядком, про призначення обрання/призначення особи на посаду.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку, НКЦПФР має право прийняти рішення про невідповідність особи вимогам, установленим законодавством для відповідної посади тільки за умови виконання процедур, встановлених цим Порядком.

Таким чином, зі системного аналізу наведених положень Порядку вбачається, що якщо перебіг строків розгляду пакету документів не зупинявся, то рішення про відповідність або не відповідність особи, зазначеної у пункті 1 розділу І цього Порядку, обраної/призначеної на посаду, приймається НКЦПФР протягом 30 днів із дня отримання повідомлення та інформації, визначених цим Порядком.

У взаємозв`язку з вищенаведеним суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не підтверджено документально наявність підстав для зупинення перебігу строку розгляду поданих щодо позивача документів (інформації) та власне їх зупинення на підставі відповідного рішення профільного Комітетом НКЦПФР.

Відповідно, рішення про відповідність або не відповідність позивача займаній посаді мало бути прийняте відповідачем до 24.01.2023 включно, проте цього здійснено не було. Обґрунтування причин та підстав порушення строків прийняття відносно позивача відповідач не наводить. Натомість рішення щодо позивача було прийнято лише 22.02.2023.

Таким чином, спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог Порядку та всупереч імперативного положення пункту 3 розділу ІV Порядку.

За приписами пункту 6 розділу ІІ Порядку підставами для визнання особи такою, що не відповідає займаній посаді, зазначеній у пункті 1 розділу І цього Порядку, є:

невідповідність фізичної особи вимогам законодавства;

недостовірність інформації в документах, поданих до НКЦПФР;

відкликання сертифіката на право вчинення дій, пов`язаних з безпосереднім провадженням професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках, якщо з дати його відкликання пройшло менше двох років.

Зі змісту спірного рішення від 22.02.2023 № 196 вбачається, що позивач не відповідає займаній посаді саме на підставі абзацу другого пункту 6 розділу ІІ Порядку, тобто з підстав невідповідність фізичної особи вимогам законодавства.

Разом з тим судом встановлено, що Порядком або будь-яким іншим правовим актом не визначено критеріїв, за якими визначається невідповідність фізичної особи вимогам законодавства, що суперечить принципу правової визначеності.

У зв`язку з зазначеним суд враховує висновки Конституційного Суду України, наведені у рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, що елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Принцип правової визначеності означає, що «обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 № 17-рп/2010).

Натомість, ні у спірному рішенні від 22.02.2023 № 196, ні у правовій позиції по справі, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів щодо того, які критерії невідповідності фізичної особи вимогам законодавства застосовані ним при оцінці позивача займаній посаді. У відзиві на позовну заяву лише наводяться обставини щодо прийняття відносно ТОВ «НВП «Магістр» постанов про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках та застосування до ТОВ «НВП «Магістр» санкцій за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках (постанови від 28.02.2023 №№ 19-ДУ, 20-ДУ, 21-ДУ, 22-ДУ). Проте не наведено обґрунтованих доводів, як зазначені обставини підтверджують невідповідність фізичної особи-позивача вимогам законодавства.

При цьому, судом встановлено, що зокрема постанова від 28.02.2023 № 22-ДУ «Про накладення санкцій за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках», оскаржена ТОВ «НВП «Магістр» в судовому порядку та рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі № 320/7048/23 визнана протиправною і скасована, хоча на даний час вказане рішення і не набрало законної сили.

Згідно з пунктом 1, 2 розділу ІV Порядку, управління постійно здійснює моніторинг відповідності осіб, які займають посади, зазначені у пункті 1 розділу І цього Порядку, вимогам законодавства для відповідної посади.

Під час проведення моніторингу здійснюється оцінка ділової репутації фізичних осіб у порядку встановленому цим Порядком.

Управління, у випадку наявності підозр щодо невідповідності ділової репутації осіб, які займають посади, зазначені у пункті 1 розділу І цього Порядку, виконує дії, передбачені пунктами 4-7 розділу ІІІ цього Порядку.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку встановлено, що ділова репутація фізичної особи є такою, що відповідає вимогам законодавства, якщо щодо такої особи немає ознак невідповідності вимогам щодо ділової репутації, зазначеним у стандарті корпоративного управління та іншим вимогам законодавства.

У випадку формування управлінням висновку про невідповідності ділової репутації особи встановленим законодавством вимогам, управління має ініціювати розгляд відповідного висновку на засіданні профільного комітету НКЦПФР та отримати його схвалення (пункт 4 розділу ІІІ Порядку).

Фізична особа, щодо якої є ознаки невідповідності ділової репутації вимогам законодавства, має право, протягом п`яти робочих днів із дня відправлення НКЦПФР повідомлення, передбаченого у пункті 5 цього розділу, подати до НКЦПФР клопотання (з обґрунтуванням та копіями підтверджуючих документів у випадку їх наявності) про незастосування до неї виявлених ознак невідповідності ділової репутації вимогам законодавства (пункт 6 розділу ІІІ Порядку).

Управління під час розгляду клопотання особи про незастосування до неї виявлених ознак невідповідності ділової репутації вимогам законодавства комплексно аналізує подані відповідно до цього Порядку документи, інформацію, включаючи ту, що отримана в процесі здійснення державного регулювання та нагляду, отримана від інших державних органів, а також із відкритих джерел, та за результатом розгляду надає висновок щодо визнання ділової репутації особи такою, що не відповідає вимогам законодавства, або щодо незастосування до особи ознак невідповідності ділової репутації встановленим вимогам (якщо надане особою клопотання, за професійним судженням НКЦПФР, є обґрунтованим) (пункт 7 розділу ІІІ Порядку).

Натомість доказів здійснення оцінки ділової репутації позивача відповідачем суду не подано.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку, у випадку прийняття НКЦПФР рішення про не відповідність особи займаній посаді, зазначеній у пункті 1 розділу І цього Порядку, професійний учасник має право подати документи для оцінки відповідності займаній посаді щодо такої особи не раніше ніж через рік з дня прийняття рішення не відповідність особи займаній посаді.

Таким чином, редакція Порядку, яка діяла на момент подання відносно позивача інформації до НКЦПФР та протягом строку, в межах якого мало бути прийнято відповідне рішення, тобто з 26.12.2023 по 24.01.2023, не наділяла відповідача повноваженнями по зобов`язанню професійного учасника ринків капіталу та організованих товарних ринків щодо звільнення їх керівників при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді.

Натомість судом встановлено, що положення Порядку у редакції рішення НКЦПФР від 25.01.2023 № 91 зазнала суттєвих (окрім іншого, пункти 5, 8 розділу ІІ), зокрема, щодо строків прийняття рішення про відповідність/невідповідність займаній посаді у (строки у новій редакції не визначені) та наслідків прийняття НКЦПФР рішення про невідповідність займаній посаді (у новій редакції протягом 30 днів з дня отримання копії рішення уповноважений орган професійного учасника приймає рішення про звільнення такої особи із займаної посади).

Проте такі зміни не можуть застосовуватися до позивача в силу положень статті 58 Конституції України та враховуючи порушення відповідачем вимог Порядку, у редакції, яка діяла на момент подання відносно позивача інформації до НКЦПФР та протягом строку, в межах якого мало бути прийнято відповідне рішення, тобто з 26.12.2023 по 24.01.2023.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указані норма основного закону означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При цьому, «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Одночасно, аналізуючи оскаржене рішення відповідача, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) (заява № 37801/97, пункт 36), вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відповідно, за наведених вище мотивів та враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає спірне рішення відповідача таким, що не відповідає критеріям правомірності та підлягає скасуванню в силу своєї протиправності.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним спірного рішення, натомість позивачем доведена його протиправність.

У підсумку, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 196 від 22.02.2023 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.