Справа № 380/9107/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 рокусправа № 380/9107/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ у Чернівецькій області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2) з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.03.2023 №16 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», пп. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» на підставі листа-довідки від 20.03.2023 №2603-вих-327, виданого Управлінням соціального захисту департаменту соціального захисту Львівської міської ради в розмірі 60 відсотків від заробітку за лютий 2023 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 24.03.2023.

На обґрунтування позовних вимог повідомила такі обставини: є пенсіонеркою, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. 24.03.2023 звернулася із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положеннями Закону України «Про державну службу» №889-VIII. ГУ ПФУ у Чернівецькій області прийняло рішення, яким відмовило ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з огляду на те, що посади, на яких працювала позивачка не відносяться до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України. Позивачка не погоджується з цим рішенням, вважає його безпідставним та необґрунтованим, вказує, що підпадає під умови, визначені пунктами 10,12 Прикінцевих та перехідних положеннями Закону №889-VIII. Зазначає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідач, ГУ ПФУ у Чернівецькій області позов не визнає, подав відзив на позовну заяву (а.с. 63-64) та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. В своїх запереченнях відповідач повідомив, що позивачці 09.07.2003 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. 24.03.2023 позивачка звернулася до органу ПФ із заявою про перерахунок пенсії/переведення на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». ГУ ПФУ у Чернівецькій області 30.03.2023 прийняло рішення №16 про відмову в переході на інший вид пенсії у зв`язку із відсутністю правових підстав. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 з 05.09.1996 по 01.10.2001 працювала на посаді спеціаліста ІІ категорії Галицької районної адміністрації, з 02.10.2001 по даний час на посаді спеціаліста ІІ категорії Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Відповідач пояснив, що до набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001) посада працівників органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державної служби відповідно до постанови КМ України №239 від 18.04.1994. Після 04.07.2001 згідно статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування. До стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби зараховано період з 05.09.1997 по 01.10.2001 (5 років 0 місяців 27 днів), що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положеннями Закону №889-VIII.

Відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області позов не визнає, подав відзив на позовну заяву (а.с. 32-35) та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відповідач зазначив, що стаж державної служби позивачки на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців становить 5 років 0 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положеннями Закону №889-VIII. Тому немає підстав для призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Суд дослідив заяви по суті справи, долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.09.1996 і донині проходить службу на різних посадах в органах місцевого самоврядування, а саме: з 05.09.1996 по 01.10.2001 на посаді спеціаліста ІІ категорії, згодом І категорії Галицької районної адміністрації, з 02.10.2001 до тепер на посаді спеціаліста сектору соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту. За час проходження публічної служби ОСОБА_1 : - 05.05.1996 прийняла присягу державного службовця, присвоєно 15 ранг; - 01.09.1998 присвоєно 14 ранг державного службовця; - 01.09.2000 присвоєно 13 ранг державного службовця; - 09.11.2001 прийняла присягу державного службовця місцевого самоврядування; - 01.01.2003 присвоєно 6 категорію та збережено 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування; - 15.03.2004 присвоєно черговий 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування; - 15.03.2006 присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 31.03.1980, а.с.50-57).

Позивачка отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV, а.с. 33).

14.03.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії. У відповідь заявниці скерований лист від 20.03.2023 №2603-вих.-327, в якому інформовано, що на підставі постанови КМ України №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» втратила чинність Постанова КМУ №865 від 31.05.2000, якою затверджувалась форма довідки про заробітну плату, що надавалась для призначення пенсії державним службовцям, тому починаючи з 14.09.2016 подання довідки для призначення пенсії не вимагається. В листі Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради зазначило, що станом на 01.05.2016 стаж ОСОБА_1 на посадах, що віднесені до відповідних категорій посад державної служби складає 19 років 07 місяців 26 днів; на день надбання чинності Законом України «Про державну службу» (01.05.2016) заявниця не займала посади державної служби, а була посадовою особою органу місцевого самоврядування, що не дає підстав для видачі довідки про заробітну плату для призначення пенсії; в листі повідомлений розмір заробітної плати ОСОБА_1 за лютий 2023 року, що склала 21740 грн. (а.с. 58-59).

ОСОБА_1 звернулася до органу ПФУ у Львівській області із заявою від 24.03.2023 про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 41-42).

30.03.2023 ГУ ПФУ в Чернівецькій області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 прийняло рішення №16, відповідно до котрого відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказане рішення обґрунтоване такими мотивами:

«[…] При розгляді трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що гр. ОСОБА_1 працювала, зокрема: з 05.09.1996 по 01.10.2001 на посаді спеціаліста II категорії Галицької районної адміністрації (прийняла присягу 05.09.1996), з 02.10.2001 по даний час - на посаді спеціаліста II категорії Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Згідно із статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі Закон №889-VІП), у якому передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Зазначимо, що сфера дії Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, що визначеної частиною 3 статті 3 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону умови призначення пенсії державного службовця визначаються виключно Законом №889VIII. З прийняттям вказаного Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015.

[…] Отже, згаданим Законом №889-УПІ поширене право па призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

[…] До набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001) посади працівників органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державної служби постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 «Віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців». Після 04.07.2001 згідно статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене вище, до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, які дають право на призначення пенсії державного і службовця, можливо зарахувати періоди роботи з 05.09.1997 по 01.10.2001 (5 років 0 місяців 27 днів), що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Таким чином стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби становить 5 років 0 місяців 27 днів.

Виходячи з вищевикладеного, відділом перерахунок пенсій прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, відсутнє право на переведення на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01.05.2016 у заявниці відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби), оскільки відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» (а.с. 66).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон №889 набрав чинності 01.05.2016, одночасно втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, що передбачав особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Разом з тим, пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено переживаючу дію статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, тобто законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у особи є право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визначали, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом №889-VIII) певного стажу держслужби (10 років для осіб, що станом на цю дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У період проходження позивачкою публічної служби на посадах в органах місцевого самоврядування з 05.09.1996 до 01.05.2016 року діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затв. постановою КМУ від 03.05.1994 №283 (далі Постанова №283). Постанова №283 втратила чинність з 01.05.2016 у зв`язку із набранням чинності Постановою КМУ №229 від 25.03.2016, якою визначалися посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби на підставі Закону №889-VIII.

Пункт 2 Порядку №283 визначав, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затв. Постановою КМУ від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229, чинний з 01.05.2016) до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Призначення пенсій державним службовцям урегульовано Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затв. постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 (далі Порядок №622). Відповідно до норм пункту 4 цього Порядку пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про такі спірні правовідносини:

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на підставі Закону №1058-IV; 24.03.2023 звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про переведення її на пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу».

ГУ ПФУ в Чернівецькій області відмовило (рішення від 30.03.2023 №16) заявниці в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих мотивів, що в ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби; до стажу державної служби зарахований період з 05.09.1997 по 01.10.2001 (5 років 0 місяців 27 днів), що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII; станом на 01.05.2016 у заявниці відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, при цьому станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби.

Отже, в цій справі слід перевірити обґрунтованість висновку відповідача щодо відсутності у позивачки необхідного стажу державної служби, тобто наявності/відсутності підстав для зарахування часу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу державної служби.

Оцінюючи аргументи відповідача на обґрунтування законності його рішення суд керується такими мотивами:

Закон №889-VIII, котрий набрав чинності 01.05.2016, визначає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визначають, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби, - 10 років для осіб, що на цю дату обіймали посади державної служби або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи проходили станом на 01.05.2016 на держслужбі, - така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, котрий в іншій частині втратив чинність.

Вирішуючи питання щодо стажу державної служби позивачки станом на 01.05.2016 суд враховує таке:

- пункт 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII визначає, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»;

- як Порядок №283, так і Порядок №229 визначають, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до статті 14 Закону №2493-III до шостої категорії посад віднесено посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Суд на підставі записів трудової книжки встановив, що ОСОБА_1 з 05.09.1996 до 01.05.2016 (19 років 07 місяців 26 днів) працювала на різних посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону №2493-III. Отже, цей стаж має включатися до стажу державної служби, що дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Разом з тим, стаж ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 (19 років 07 місяці 26 днів):

1) є більшим за 10 років, проте позивачка станом на цю дату не займала посади державної служби (займала посаду в органі місцевого самоврядування), тому не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII;

2) є меншим за 20 років, тому позивачка не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

Відтак, оскільки позивачка не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, тому на неї не поширюється переживаюча дія статті 37 Закону №3724-ХІІ.

Підсумовуючи наведені мотиви суд дійшов висновку, що попри невірно проведений розрахунок стажу державної служби ОСОБА_1 (5 років 0 місяців 27 днів замість 19 років 7 місяців 26 днів) відповідач-1 прийняв правильне по суті рішення від 30.03.2023 №16 про відмову в переведенні позивачки на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» на підставі її заяви від 24.03.2023, оскільки заявниця не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII. З огляду на це підстав для скасування оскарженого рішення немає, як і підстав для зобов`язання відповідача-2 призначити, здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», пп. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу». З огляду на цей висновок суду підстав для задоволення інших похідних вимог позивачки (щодо обчислення розміру пенсії тощо) також немає.

Враховуючи висновки суду по суті спору, понесені позивачкою судові витрати не відшкодовуються та покладаються на неї. Відповідачі не надали суду доказів понесення ними судових витрат, що підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати покласти на неї.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович