Справа № 140/29260/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/29260/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР ТРЕЙД ГРУП» до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАР ТРЕЙД ГРУП» (далі - ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП», позивач) звернулося з позовом до Закарпатської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2023 №UA305000/2023/000068/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2023/000047.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» та фірмою «STEADY PILLARS, s.r.o.» укладено зовнішньоекономічний контракт від 21.12.2022 №P-G-021 на поставку автомобілів.

На виконання умов вказаного контракту 01.06.2023 ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» придбало у «STEADY PILLARS, s.r.o.» автомобіль марки BMW модель 530D, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 .

Під час митного оформлення товару позивачем через декларанта ТОВ «ВЕСТ БРОК КОМПАНІ» було подано до митного оформлення всі необхідні документи для розрахунку та підтвердження вартості ввезеного товару та сплачено на підставі проведених розрахунків всі передбачені законодавством митні платежі. Декларування товару здійснювалося за основним методом, тобто за ціною вказаною продавцем у інвойсі.

Однак, Закарпатською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2023 UA305000/2023/000068/1, яким скориговано митну вартість товару з 23500 євро до 29589 євро та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305160/2023/000047.

Позивач вважає, що рішення відповідача від 14.06.2023 UA305000/2023/000068/1 прийняте всупереч нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Стосовно твердження митного органу про те, що в інвойсі наявна помітка про передплату («Prepayment»), однак платіжний документ про сплату коштів передплати до митного оформлення не надано, зазначає, що питання оплати послуг за контрактом від 21.12.2022 №P-G-021 не відноситься до компетенції митного органу і не може бути причиною для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки ці відносини виникають виключно між позивачем та фірмою «STEADY PILLARS, s.r.o.».

З подібних підстав вважає необґрунтованими доводи митного органу про те, що кошти згідно із платіжною інструкцією від 15.06.2023 №166 переведено на рахунок продавця після перетину кордону України транспортним засобом, та вказує, що митний орган не уповноважений вникати у правовідносини сторін зовнішньоекономічного контракту, оскільки таким чином порушуються відповідні домовленості сторін з приводу умов його належного виконання.

Із оскаржуваного рішення також вбачається, що митний орган ставить під сумнів ціну транспортного засобу, який є непошкодженим та несправним, однак, на думку позивача, цінова інформація з інтернет-ресурсів (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо ціни продажу оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером WBAJD11010В201811 за межами митної території України не підтверджує ту обставину, що транспортний засіб придбаний саме за ціною, яка вказана на сайті продажу автомобілів.

Позивач зазначає, що відповідачу було подано повний пакет документів, які в сукупності підтверджують вартість товару та факт купівлі-продажу, та дають змогу застосувати основний метод визначення митної вартості товару, передбаченого статтею 57 Митного кодексу України (далі - МК України).

Натомість митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надав письмових доказів, які б підтвердив митну вартість товару, визначену відповідачем за резервним методом.

Окрім того, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Проте, відповідачем не було зазначено номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості, ні наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги ідентичних або подібних товарів (в даному випадку транспортних засобів). Натомість митний орган за основу взяв виключно ціну схожого (аналогічного) транспортного засобу на інтернет ресурсах, через які позивач не купував відповідний транспортний засіб.

З огляду на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.38).

Представник відповідача у відзиві адміністративний позов не визнав, посилаючись на те, що 08.06.2023 ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» за митною декларацією (далі МД) №UA305160/2023/018932 було задекларовано товар «легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у використанні, марка BMW, модель 530D, календарний рік виготовлення - 2019, модельний рік виготовлення - 2019, №кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 2993 CM3, потужність: 195 Kw» за кодом згідно з УКТЗЕД ». Заявлена за першим (основним) методом митна вартість товару на умовах DAP Мукачево становить 23500 євро.

За результатами перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено наступне.

Товар переміщується на умовах поставки DAP Мукачево. Відповідно до пункту 1.3 контракту від 21.12.2022 №P-G-021, умови та терміни постачання та оплати за товар вказуються в інвойсах. Відповідно до пункту 5.1 контракту, оплата товару повинна бути здійснена на умовах попередньої оплати або оплати після відправки постачальником, при цьому, умови оплати узгоджуються в інвойсі на кожну поставку. В інвойсі наявна помітка про передплату («Prepayment»), однак платіжний документ про сплату коштів передплати до митного оформлення не надано, що суперечить вимогам пункту 4 частини другої статті 53 МК України.

Транспортний засіб є таким, що був у використанні. Інформація про технічний стан, несправності чи пошкодження в інвойсі відсутня. За результатами проведеного митного огляду суттєвих пошкоджень також не виявлено. Разом з цим, заявлена вартість товару є значно нижчою за вартість аналогічних товарів ідентичного року виготовлення.

Так, за результатами аналізу виявлено цінову інформацію, що знаходиться у відкритому доступі на Інтернет-ресурсах (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu), щодо здійсненого продажу транспортного засобу з тим самим ідентифікаційним номером VIN: НОМЕР_1 від продавця Stop Cars S.R.O (Panska 394, Hodonice, Hodonice), контактні дані якого також наявні в поданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.03.2019. Ціна брутто даного транспортного засобу у вказаному оголошенні, яке датоване 01.06.2023, становить 848000 чеських крон або 35803 євро (з ПДВ). Ціна нетто (без ПДВ у розмірі 21%) в еквіваленті валюти контракту становить 29589 євро, тоді як 08.06.2023 митному органу заявлено фактурну та митну вартість у розмірі всього 23500 євро.

Отже, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті. Вказане унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень статті 53 МК України, митним органом було направлено запит про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, у відповідь на який декларантом надано платіжне доручення від 07.06.2023 №28 про сплату коштів на рахунок компанії «STEADY PILLARS, s.r.o» у розмірі 23500 євро в якості передплати за товар відповідно до контракту від 21.12.2022 №P-G-021 та інвойсу від 01.06.2023 №КТ00-003394.

Однак, із вказаного документа випливає, що кошти переведено на рахунок продавця значно пізніше за дату виставленого рахунку і практично в той день, коли транспортний засіб вже перетнув митний кордон України. Окрім того, з огляду на виявлену митним органом інформацію про ціну продажу даного товару, дане платіжне доручення може підтверджувати сплату тільки частини коштів, а не повної вартості товару. Отже, даний документ викликає сумнів та не може вважатись таким, що повною мірою підтверджує дійсну вартість товару.

Інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару на запит митниці декларантом надано не було, право на проведення консультації з митним органом відповідно до частини п`ятої статті 55 МК України декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої статті 58 МК України, оскільки в наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості щодо складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МК України. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

При визначенні числового значення митної вартості за основу взята цінова інформація з інтернет-ресурсів (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо ціни продажу даного оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 за межами митної території України без урахування внутрішнього податку країни продажу (ціна нетто). Отже, митна вартість товару, визначена за резервним методом та становить 29589 євро.

Наголошує, що за основу при визначенні числового значення визначеної за резервним методом митної вартості взято ціну не аналогічного, а того ж самого оцінюваного товару.

Тобто, у митного органу не було необхідності коригувати митну вартість до вартості аналогічних товарів та вказувати номери відповідних митних декларацій, оскільки найближчим з можливих еквівалентів стала цінова інформація про продаж саме даного товару (а не якогось іншого/схожого/аналогічного).

Товари було випущено у цільний обіг під гарантійні зобов`язання за МД №UA305160/2023/019587 від 14.06.2023. Додаткові документи для підтвердження митної вартості в рамках реалізації положень частини восьмої статті 55 МК України декларантом митниці не надавались.

З огляду на вищезазначене просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.47-60).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 відмовлено в задоволенні заяви Закарпатської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.44-45).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» зареєстроване як юридична особа 12.10.2021, основним видом економічної діяльності товариства є 45.11 - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-37).

21.12.2022 між ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» (покупець) та компанією «STEADY PILLARS, s.r.o.» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №P-G-021, за умовами якого продавець зобов`язується продати покупцеві, а покупець зобов`язується придбати у продавця на умовах DAP/CPT Луцьк Ковель Рівне Дубно Мукачево Львів Городок Сарни Старовойтове Одеса (згідно Інкотермс 2010) транспортні засоби, запасні частини до них та електричне обладнання, електричні прибори, джерела живлення (а.с.23-27, 66-70).

Відповідно до інвойсу від 01.06.2023 №КТ00-003394 компанія «STEADY PILLARS, s.r.o.» поставила позивачу товар автомобіль марки BMW модель 530D, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 (а.с.16,71).

08.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару: «легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у використанні, марка BMW, модель 530D, календарний рік виготовлення - 2019, модельний рік виготовлення - 2019, призначення пасажирський, № кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 2993 CM3, потужність: 195 Kw, тип кузова седан, категорія ТЗ- М1, кількість місць включаючи водія 5, колісна формула 4х4, виробник BMW. Торговельна марка - BMW» згідно з вищевказаним контрактом, декларантом в інтересах позивача подано до Закарпатської митниці МД №23UA32U4. Митна вартість товару заявлена за основним методом - за ціною договору та становить 23 500 євро (а.с.64-65).

До митної декларації додано: контракт від 21.12.2022 №P-G-021, доповнення до вказаного контракту від 29.03.2023 №2, від 23.05.2023 №3, рахунок фактура (інвойс) від 01.06.2023 №КТ00-003394, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 07.06.2023 №А771676, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.06.2023 №UBE292818, експортна декларація країни відправлення від 07.06.2023 23SK5361EX31017006, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах від 15.06.2023 №166, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажи та багажу від 08.06.2023 (а.с.12-19, 22-27, 66-74).

За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено наступне.

Товар переміщується на умовах поставки DAP Мукачево. Відповідно до пункту 1.3 контракту від 21.12.2022 №P-G-021, умови та терміни постачання та оплати за товар вказуються в інвойсах. Відповідно до пункту 5.1 контракту, оплата товару повинна бути здійснена на умовах попередньої оплати або оплати після відправки постачальником, при цьому, умови оплати узгоджуються в інвойсі на кожну поставку. В інвойсі наявна помітка про передплату («Prepayment»), однак платіжний документ про сплату коштів передплати до митного оформлення не надано, що суперечить вимогам пункту 4 частини другої статті 53 МК України.

Транспортний засіб є таким, що був у використанні. Інформація про технічний стан, несправності чи пошкодження в інвойсі відсутня. За результатами проведеного митного огляду суттєвих пошкоджень також не виявлено. Разом з цим, заявлена вартість товару є значно нижчою за вартість аналогічних товарів ідентичного року виготовлення, при цьому, якісна та вартісна експертиза товару з огляду на його технічний стан до митного оформлення не подавалась. Вказане викликало сумнів у достовірності поданих для підтвердження митної вартості основних документів та призвело до більш, поглибленого аналізу даного оформлення.

За результатами аналізу виявлено цінову інформацію, що знаходиться у відкритому доступі на інтернет-ресурсах (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо здійсненого продажу даного оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером VIN: НОМЕР_3 від продавця Stop Cars S.R.O (Panska 394, Hodonice. Hodonice), контактні дані якого також наявні в поданому до митного оформлення Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 20.03.2019. Ціна брутто даного транспортного засобу у вказаному оголошенні становить 848000 чеських крон або 35803 євро (з ПДВ). Ціна нетто (без ПДВ у розмірі 21%) в еквіваленті валюти контракту становить 29589 євро, тоді як митному органу заявлено фактурну (і митну) вартість у розмірі всього 23500 євро.

Отже, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті.

У зв`язку із вказаним відповідно до частини третьої статті 53 МК України декларанту було запропоновано надати додаткові для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару (а.с.79).

На запит митного органу позивач надав платіжне доручення від 07.06.2023 №28 (а.с.80) та листом від 13.06.2023 повідомив, що на вимогу додаткові документи відсутні (а.с.81).

14.06.2023 Закарпатська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000068/1 (а.с.10-11).

Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, в рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України , з результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом до митного оформлення основні документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товар умовам, наведеним у статті 58 МК України в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар;

3) надані декларантом на запит митного органу додаткові документи не містять достатніх відомостей для визнання заявленої митної вартості.

За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено розбіжності, які наведені вище. Вказане унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень статті 53 МК України митним органом було направлено запит про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МК України декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На запит митного органу декларантом надано платіжне доручення від 07.06.2023 №28 про сплату коштів на рахунок компанії «STEADY PILLARS, s.r.o.» у розмірі 23500 євро в якості передплати за товар відповідно до контракту № P-G-021 від 21.12.2022 та інвойсу № КТ00-003394 від 01.06.2023. Однак, з вказаних дат документів випливає, що кошти переведено на рахунок продавця значно пізніше за дату виставленого рахунку і практично в той день, коли транспортний засіб вже перетнув митний кордон України, що навряд чи може трактуватись як передплата. У зв`язку з цим та з огляду на виявлену митним органом інформацію про ціну продажу даного товару, дане платіжне доручення може підтверджувати сплату тільки частини коштів, а не повної вартості товару. Отже, даний документ викликає сумнів та не може вважатись таким, що повною мірою підтверджує дійсну вартість товару. Інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару на запит митниці декларантом надано не було, право на проведення консультації з митним органом відповідно до частини п`ятої статті 55 МК України декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої статті 58 МК України, оскільки в наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості щодо складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МК України. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

Відповідно до статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації.

Ключовим принципом статті VII Угоди ГАТТ/СОТ є те, що митна вартість імпортованих товарів повинна базуватися на дійсній вартості товарів у міру можливості, або, якщо це неможливо, на вартості, найбільш наближеній до реальної вартості.

При визначенні числового значення митної вартості за основу взята цінова інформація з інтернет-ресурсів (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо ціни продажу даного оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером WBAJD11010В201811 за межами митної території України без урахування внутрішнього податку країни продажу (ціна нетто). Отже, митна вартість товару, визначена за резервним методом, становить 29589 євро.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2023/000047 (а.с.8-9).

На підставі МД №23UA87U7 від 14.06.2023 товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України (а.с.20-21).

Не погоджуючись із прийнятими Закарпатською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України- визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «легковий автомобіль, марка BMW, модель 530D, календарний рік виготовлення - 2019, модельний рік виготовлення - 2019, призначення пасажирський, № кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 2993 CM3, потужність: 195 Kw, тип кузова седан, категорія ТЗ- М1, кількість місць включаючи водія 5, колісна формула 4х4, виробник BMW. Торговельна марка - BMW», який ввезений на митну територію України відповідно до МД від 08.06.2023 №23UA32U4 за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За правилами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Отже, обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №620/1735/20.

Судом встановлено, що до митного оформлення позивач надав наступні документи: контракт від 21.12.2022 №P-G-021, доповнення до вказаного контракту від 29.03.2023 №2, від 23.05.2023 №3, рахунок фактура (інвойс) від 01.06.2023 №КТ00-003394, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 07.06.2023 №А771676, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.06.2023 №UBE292818, експортна декларація країни відправлення від 07.06.2023 23SK5361EX31017006, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах від 15.06.2023 №166, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажів та багажу від 08.06.2023 (а.с.12-19, 22-27, 66-74).

Надання вказаних документів підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2023/000047.

Перевіряючи обґрунтованість сумнівів митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості товару, судом встановлено, що між ТОВ «КАР ТРЕЙД ГРУП» (покупець) та компанією «STEADY PILLARS, s.r.o.» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 21.12.2022 №P-G-021, за умовами якого продавець зобов`язується продати покупцеві, а покупець зобов`язується придбати у продавця на умовах DAP/CPT Луцьк Ковель Рівне Дубно Мукачево Львів Городок Сарни Старовойтове Одеса (згідно Інкотермс 2010) транспортні засоби, запасні частини до них та електричне обладнання, електричні прибори, джерела живлення (а.с.23-27, 66-70).

Відповідно до пункту 1.3 вказаного контракту найменування, кількість, якість товару (відповідно до технічної документації), умови та терміни постачання та оплати за товар вказуються в інвойсах до даного контракту.

Згідно із пунктом 5.1 контракту, оплата товару повинна бути здійснена на умовах попередньої оплати або оплати після відправки постачальником. Умови оплати узгоджуються в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему поставку.

Отже, контрактом від 21.12.2022 №P-G-021 конкретні умови поставки не передбачені. Документами, які визначають основні умови поставки тієї чи іншої партії товару (умови передачі, додаткові витрати, умови оплати), кількісні та вартісні характеристики товару, є інвойс. При цьому оплата товару покупцем (позивачем) означає досягнення згоди на поставку товару на запропонованих в інвойсі умовах.

Так, відповідно до інвойсу від 01.06.2023 №КТ00-003394 компанія «STEADY PILLARS, s.r.o.» поставила позивачу товар автомобіль марки BMW модель 530D, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 . В інвойсі наявна помітка про передплату («Prepayment») (а.с.16, 71).

Зазначення в інвойсі в частині умов оплати помітки про передплату («Prepayment») передбачає, що рахунок вже сплачено та, відповідно, банківський платіжний документ про його сплату вже наявний у декларанта і повинен бути наданий до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості у відповідності з пунктом 4 частини 2 статті 53 МК України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із МД від 08.06.2023 №23UA32U4 не було надано митному органу платіжний документа про сплату коштів за вказаний товар.

Тобто, зазначені у основному комерційному документі (інвойсі) відомості щодо умов оплати (передплати) не підтверджені документально, а саме: до митного оформлення не надано банківський платіжний документ про сплату рахунку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено).

Отже, у зв`язку з тим, що один з наданих основних документів (інвойс) не містив всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар (відомості про передплату, яка безпосередньо стосується поняття ціни, що була фактично сплачена, не підтверджені документально), дана обставина стала однією з належним чином обґрунтованих причин для запиту додаткових документів (банківського платіжного документу) у відповідності з вимогами частини третьої статті 53 МК України.

У відповідь на електронне повідомлення митниці про необхідність надання додаткових документів, позивач надав платіжне доручення від 07.06.2023 №28 (а.с.80) про сплату на рахунок компанії «STEADY PILLARS, s.r.o». коштів у сумі 23500 євро відповідно до контракту №P-G-021 від 21.12.2022 та інвойсу №КТ00-003394 від 01.06.2023.

З урахування зазначеного, суд погоджується із доводами митного органу про те, що із вказаних дат документів випливає, що кошти переведено на рахунок продавця значно пізніше за дату виставленого рахунку (01.06.2023) і практично в той день, коли транспортний засіб вже перетнув митний кордон України, що навряд чи може трактуватись як передплата.

Таким чином до митного оформлення не надано банківських платіжних документів щодо передоплати за товар, що передбачено рахунком проформою (інвойсом) від 01.06.2023 №КТ00-003394.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що транспортний засіб є таким, що був у використанні. Інформація про технічний стан, несправності чи пошкодження в інвойсі відсутня. За результатами проведеного митного огляду суттєвих пошкоджень також не виявлено. Разом з цим, заявлена вартість товару є значно нижчою за вартість аналогічних товарів ідентичного року виготовлення, при цьому, якісна та вартісна експертиза товару з огляду на його технічний стан до митного оформлення не подавалась. Вказане викликало сумнів у достовірності поданих для підтвердження митної вартості основних документів та призвело до більш, поглибленого аналізу даного оформлення.

Так, з результатами аналізу виявлено цінову інформацію, що знаходиться у відкритому доступі на інтернет-ресурсах (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо здійсненого продажу даного оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером VIN: НОМЕР_3 від продавця Stop Cars S.R.O (Panska 394, Hodonice. Hodonice). Ціна брутто даного транспортного засобу у вказаному оголошенні становить 848000 чеських крон або 35803 євро (з ПДВ). Ціна нетто (без ПДВ у розмірі 21%) в еквіваленті валюти контракту становить 29589 євро, тоді як митному органу заявлено фактурну (і митну) вартість у розмірі всього 23500 євро.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зауважує, що наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцiнки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до розділу 5 яких під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків митні органи можуть використовувати інформацію, отриману з мережі Інтернет.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №520/18432/21, відповідно до якої під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків інформація, яка розміщена в мережі Інтернет, може бути використана митним органом як джерело довідкової інформації наряду з іншими доказами, наявними у його розпорядженні. З урахуванням зазначеного колегія суддів погодилася з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відповідач мав правові підстави при коригуванні митної вартості враховувати інформацію щодо ціни продажу згаданого автомобіля з конкретним ідентифікаційним номером (VIN), розміщену в мережі Інтернет, на сайті bidfax.info.

Суд констатує, що у даному випадку при визначенні числового значення митної вартості за основу взята цінова інформація з інтернет-ресурсів (www.sbazar.cz, www.tipcars.eu) щодо ціни продажу оцінюваного транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 (а.с.75-77).

Тобто, як і у розглядуваній Верховним Судом справі №520/18432/21, у даній справі за основу при визначенні числового значення визначеної за резервним методом митної вартості відповідачем взято ціну не аналогічного, а того самого транспортного засобу, про що свідчить один і той же ідентифікаційний номер (VIN).

Окрім того, оголошення про продаж вказаного транспортного засобу було розміщене в мережі Інтернет 01.06.2023, тобто у день складення рахунку фактури (інвойсу) №КТ00-003394, а продавцем товару є «Stop Cars S.R.O», тобто та сама фірма, відомості щодо якої зазначені в поданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 20.03.2019 (а.с.15, 78).

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки надані митному органу документи містили розбіжності. Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, що стало підставою для винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

За таких обставин з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах не були усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу.

За таких обставин з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Крім того, на думку суду, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у ньому вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості з покликанням на відповідний сайт та наданням суду витягу з такого сайту, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

Так, суд враховує доводи представника відповідача про те, що метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої статті 58 МК України, оскільки в наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості щодо складових митної вартості, зокрема ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МК України. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для підтвердження заявленої митної вартості товару з огляду на наявність у них розбіжностей, у митного органу був наявний обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, а отже і правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2023 №UA305000/2023/000068/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2023/000047 є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання їх протиправними та скасування належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР ТРЕЙД ГРУП» до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк