Справа № 420/24091/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Одеса

11 грудня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про реєстрацію ОСОБА_2 громадянкою України протиправними;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області видати ОСОБА_1 Довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянкою України встановленого зразка, який передбачений Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.08.2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів - цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, актовий запис про шлюб - №1260. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народилася донька - ОСОБА_2 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - розірвано. 15.08.2023 року ОСОБА_5 звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про отримання довідки про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України. ГУ ДМС України в Одеській області на дану заяву повідомило, що 12.04.2023 р. мати дитини надала до ГУ ДМС України в Одеській області особисту заяву щодо заборони видачі батькові дитини довідки про реєстрацію громадянином України, оскільки батьки розлучені стосунки не підтримують, тож у видачі відповідної довідки ОСОБА_7 було відмовлено.

Позивач вважає дану відмову ГУ ДМС України в Одеській області у видачі батькові дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 довідки про реєстрацію дитини громадянином України протиправною та незаконною.

Крім того, у позові вказано, що задля найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, батько має брати участь у вихованні дитини та мати змогу бачитись та спілкуватись з нею. Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є громадянином Держави Ізраїль, строк його перебування в Україні, як громадянина держави з візовим порядком в`їзду, обмежений строком дії візи. Так, документом, що підтверджує наявність підстав для подальшого перебування на території України є довідка про реєстрацію дитини громадянином України. Підтвердження дитині громадянства України дає можливість батькам іноземцям або особам без громадянства отримати посвідку на постійне проживання в Україні, а після п`яти років безперервного проживання на території України можливість отримання громадянства України згідно із Законом України «Про громадянство України». ГУ ДМС України в Одеській області у відповіді від 29.08.2023 року було повідомлено, що ОСОБА_2 є громадянкою України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», однак така відповідь не є належним підтвердженням в розумінні чинного законодавства. Однак, зазначає позивач, має бути отримана саме Довідка про реєстрацію дитини громадянином України встановленого зразка, який передбачений Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку».

На думку позивача, зважаючи на те, що він є батьком малолітньої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , він має повне право на отримання довідки про реєстрацію його дитини громадянкою України.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.10.2023 року за вх.№35154/23 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Головне управління ДМС в Одеській області не визнає даний адміністративний позов та вважає, що предмет спору відсутній.

Як вказано у відзиві, 15.08.2023 до ГУ ДМС в Одеській області надійшла заява ОСОБА_8 довільної форми про надання інформації щодо його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України, яка за своєю суттю та змістом є зверненням громадянина. Будь - яких прохань надати довідку про реєстрацію громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена заява не містила. 29.08.2023 за вих. № С-475/6/5101-23/5100.4.5/677-23 ГУ ДМС в Одеській області у межах строку визначеного Законом України "Про звернення громадян" було надано позивачу письмову відповідь з інформуванням, що його дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України з моменту народження.

Відповідач зазначає, що враховуючи те, що позивач не звертався із відповідною заявою про надання довідки про реєстрацію громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то можливо дійти до висновку про відсутність факту відмови. Заява ОСОБА_7 була розглянута ГУ ДМС в Одеській області у межах строку визначеного Законом України «Про звернення громадян» та надано вичерпну письмову відповідь на його заяву. Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області не приймалось рішення про відмову в наданні позивачу довідки про реєстрацію громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана відповідь не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії), яке приймалось ГУ ДМС в Одеській області чи ДМС, а є лише відповіддю на звернення громадянина.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

19.10.2023 року до суду надійшов лист від третьої особи.

В той же час, даний лист не підписана електронно-цифровим підписом, не поданий з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а отже не підлягає розгляду.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином Ізраїлю.

06.08.2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів - цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, актовий запис про шлюб - №1260.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народилася донька - ОСОБА_2 , на підтвердження чого до суду надано копію свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року по справі №520/12625/18, яке набрало законної сили 21.02.2019 року шлюб, зареєстрований 06 серпня 2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1260 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що мають малолітню дитину - розірвано.

15.08.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому інформацію щодо того, що його донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України.

У відповідь на вказану заяву, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області складено листа №С-475/6/5101-23 від 15.08.2023 року, в якому зазначено, що звернення позивача щодо отримання інформації щодо належності до громадянства України гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянуто Головним управлінням ДМС України в Одеській області та ОСОБА_5 поінформовано, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», з моменту народження.

У листі вказано, що мати дитини у 2019 р. зверталась з заявою про оформлення дитині громадянства України за народження, після розгляду, особисто отримала довідку про реєстрацію дитини громадянином України. 12.04.2023 р. мати дитини надала до ГУ ДМС України в Одеській області особисту заяву щодо заборони видачі батькові дитини довідки про реєстрацію громадянином України, оскільки батьки розлучені, стосунки не підтримують.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про реєстрацію ОСОБА_2 громадянкою України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України».

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 16.08.2012 року № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, затверджено, зокрема, зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, згідно з формами, що додаються.

Так, Наказом МВС України від 16.08.2012 року № 715 затверджено, зокрема, Форма 44 довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Саме довідку за вказаною формою, позивач просить суд, зобов`язати відповідача видати щодо його доньки.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 р. № 795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» затверджено перелік платних послуг, що надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, що додаються.

У пункті 26 даного Переліку вказано послугу «Видача довідки про реєстрацію особи громадянином України» та визначено, що розмір плати за надання послуги, гривень - 137,75.

Механізм надання підрозділами МВС, Національної поліції та ДМС платних послуг, у тому числі адміністративних, фізичним і юридичним особам визначає Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби платних послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1098 (далі Порядок №1098).

Пунктом 2 даного Порядку №1098 визначено, що послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, власного імені, по батькові (за наявності), найменування юридичної особи, задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), місцезнаходження юридичної особи та виду послуги, а також за постановою (ухвалою) суду в цивільних, господарських, адміністративних справах, за постановою у виконавчому провадженні, у кримінальному провадженні на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, їх захисників, законного представника, потерпілого, його представника і законного представника (далі - замовники).

Згідно з п.3 Порядку №1098 визначено, що оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв`язку, програмно-технічні комплекси самообслуговування або через електронний платіжний засіб у безготівковій формі.

Надання послуг здійснюється після підтвердження їх оплати.

Підтвердженням оплати послуг є надані замовником документ або Інформація.

Прийняття плати за послуги безпосередньо працівниками підрозділів МВС, Національної поліції та ДМС забороняється.

Суд зазначає, що з наданої до суду копії заяви позивача від 15.08.2023 року вбачається, що вона не є заявою про надання послуги з видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України в розумінні Порядку №1098.

Підтвердженням вказаного є, зокрема, відсутність оплати та посилання на вид послуги.

У заяві позивач фактично просить надати інформацію, а не видати довідку про реєстрацію особи (його доньки) громадянином України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду заяви позивача у відповідача були відсутні підстави для видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Як стверджує відповідач, заява ОСОБА_1 була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

В той же час, підставою звернення ОСОБА_1 до суду не є питання дотримання Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області вимог Закону України «Про звернення громадян».

У численних постановах (зокрема, від 02.08.2019 у справі №0240/3532/18-а, від 30.04.2020 у справі №826/10631/17, від 14.05.2020 у справі №805/1479/16- а) Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 18-рп/2004термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №687/1539/16-а та від 04.02.2020 у справі №320/7969/17.

Крім того, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Інформація, викладена у службовій характеристиці, не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Водночас, аналіз службової діяльності військовослужбовця за визначений період і визначення відповідності військовослужбовця займаній посаді, є лише висновками відповідних начальників та/або атестаційної комісії, зазначення яких у службовій характеристиці (картці оцінки) не суперечить чинному законодавству. Такі висновки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладена згадувана інформація у службовій характеристиці (картці оцінки).

З урахуванням встановлених при розгляді даної справи обставин, суд робить висновок, що право позивача на отримання Довідки про реєстрацію ОСОБА_2 громадянкою України встановленого зразка, який передбачений Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» не є порушеним, а отже у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул.Преображенська, 44, м.Одеса, 65045, ).

Третя особа - ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 11.12.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.