Справа № 466/209/22
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/209/22
Провадження № 2-а/466/14/23
РІШЕННЯ

іменем України

«11» грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Інспекція державного архітектурно-

будівельного контролю

представник позивача Лавринів М.Я.

представник відповідача Карнидал В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

12 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, в якому просить скасувати постанову Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю за №178-а від 29.12.2021р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив про те, що 04 січня 2022 року він, ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку отримав постанову Інспекції державної архітектурно-будівельного контролю за №178-а від 29.12.2021р., зі змісту якої вбачається, що ним, позивачем, ніби то було проведено реконструкцію будівлі гаражу літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, внаслідок чого його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначається, що він, позивач, порушив п. 1 ч. 1 ст.34, ч. 1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 за № 466.

Зазначає, що жодних робіт по реконструкції він не здійснював, що підтверджується зокрема відповідними правовстановлюючими документами та технічними паспортами, виготовленими у різі періоди часу, згідно технічних характеристик яких площа гаражу становила та становить 16,6 кв.м. (тобто площа будівлі (її геометричні розміри) не змінилася з моменту набуття ним гаражу у власність). Покликається на додаток Б до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», яким визначено, що реконструкція - це перебудова існуючих об`єктів виробничого та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Покликається на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017р. №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», якою визначено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Зокрема, пунктом 2 вказаного Переліку передбачено, що заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції не є будівельними роботами, які потребують документів на право їх виконання та прийняття в експлуатацію.

Зазначає, що ним у зв`язку з вкрай незадовільним станом покрівлі належного на праві приватної власності гаражу було здійснено заміну цієї покрівлі, однак жодних втручань в несучі конструкції, збільшення площі гаражу чи будь-яких інших робіт, які б можна було класифікувати як реконструкцію, не вчинялося та йому невідомо, у зв`язку з чим та на підставі яких документів відповідач зробив висновок про проведення будь-яких реконструкцій без дозвільних документів.

Також зазначає, що штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Відповідач йому не надавав жодних вимог та приписів, за невиконання яких в подальшому його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а лише формально скерував копію оскаржуваної постанови. Більше того, як вбачається із копії оскаржуваної постанови, у такій зазначено що він, позивач, ніби то не з`явився, однак відповідач не викликав позивача, в т.ч. на 29 грудня 2021 року (станом на дату винесення оскаржуваної постанови). Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на такі факти просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю №178-а від 29.12.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2022 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м.Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 01 березня 2022 року після усунення недоліків позовної заяви, вказані матеріали адміністративної справи прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

18 липня 2022 року представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Карнидал В.В. подав на адресу суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зіслався на наступні обставини.

Інспекцією з 27.10.2021 року по 09.11.2021 року було проведено позапланову перевірку з приводу дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За результатами перевірки було складено акт №667 від 09.11.2021р., яким встановлено, що позивачем без дозвільних документів проведено реконструкцію будівлі гаражу під літ. Б-1 на АДРЕСА_1 , згідно з реєстром будівельної діяльності на момент проведення перевірки, відомості про реєстрацію дозвільних документів на право проведення будівельних робіт за вказаною адресою відсутні.

Також в результаті проведеної перевірки та на підставі вищевказаного акту перевірки Інспекцією 09.11.2021р. складено протокол про адміністративне правопорушення, яким виявлено вчинення суб`єктом містобудування правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП. На підставі документів, складених за результатами позапланової перевірки, проведеної у період з 27.10.2021р. по 09.11.2021р. Інспекцією 29.12.2021р. винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення за №178-а, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП.

Вважає, що Інспекція діяла у межах та у спосіб, передбаченим законодавством у сфері містобудівної діяльності. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10 серпня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Лавринів М.Я. подано письмові пояснення, в яких вказується про те, що позивачем у зв`язку з вкрай незадовільним станом покрівлі належного на праві приватної власності гаражу було здійснено заміну цієї покрівлі, однак жодних втручань в несучі конструкції, збільшення площі гаражу чи будь-яких інших робіт, які б можна було класифікувати як реконструкцію, позивачем не вчинялося.

Відповідачем не надано жодних документів в обґрунтування висновку про проведення позивачем будь-яких реконструкцій без дозвільних документів.

Частина 5 ст. 96 КУпАП визначає відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), шляхом накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Жодних порушень, відповідальність за вчинення яких визначена ст. 96 КУпАП позивач не вчиняв, більше того, відповідальність за проведення реконструкції з порушеннями вимог чинного законодавства визначена ч.1 вказаної статті.

Разом з тим, відповідач, вказуючи про ніби то проведення реконструкції позивачем без дозвільних документів (ч.1 ст. 96 КУпАП) визнає позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні), що в сукупності вказує на необ`єктивність та формальний підхід до з`ясування усіх фактичних обставин справи.

Більше того, відповідач, стверджуючи про ніби то проведену реконструкцію будівлі (помилково вважаючи реконструкцією ремонт покрівлі даху, виконаний після набуття будівлі у приватну власність), взагалі не досліджував період ніби то її проведення. Так, роботи з ліквідації аварійного стану покрівлі ще не дають підстав вважати виконувані роботи реконструкцією. Реконструкція це перебудова вже введеного в експлуатацію об`єкта зі зміною його геометричних розмірів, функціонального призначення, в результаті чого змінюються його основні техніко-економічні показники, відбувається удосконалення виробництва, поліпшуються умови експлуатації. Ремонтні роботи, які передбачають втручання в несучі конструкції, інженерні мережі, зміна фасаду будівлі, зміна опалюваної площі і є реконструкцією. На час виконання цих робіт експлуатація об`єкта призупиняється. Верховним Судом висловлено ряд правових позицій, які роз`яснюють декілька важливих питань, пов`язаних з реконструкцією.

У справі № 742/1756/17 КАС ВС вказав, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, обов`язковим результатом яких є: 1) зміна основних техніко-економічних показників, 2) забезпечення удосконалення виробництва, 3) підвищення техніко-економічного рівня об`єкта, 4) поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Зазначені зміни та удосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкта будівництва.

Тому навіть якщо є відомості про проведення геометричних змін (зміна форми покрівлі, пробивання прорізів у цегляних стінах), але вони не призводять до одного з зазначених результатів, це не може вважатися реконструкцією.

У даній справі позивачем було проведено заміну покрівлі, що навіть не призвело до зміни геометричної форми будівлі та площа будівлі не змінилася.

Покликається на письмові докази - відповідь Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області за вих. №66 від 20.04.2023р. про те, що будівельні роботи з відновлення (заміни) покрівлі даху будівлі гаражу позивача відносяться до виду будівництва капітального ремонту, на який містобудівні умови та обмеження не надаються, а після закінчення цих робіт об`єкт не потребує прийняття в експлуатацію та технічний висновок обстеження будівлі гаражу позивача, виконаного у 2013 році, за результатами якого встановлено, що конструкції даху, покрівля є у незадовільному стані, відтак є потреба у заміні дерев`яних конструкцій даху та покрівлі, ремонті роботи по усуненню виявлених пошкоджень необхідно проводити без зволікань. Просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Лавринів М.Я., позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Карнидал В.В. проти задоволення позову заперечив, зіславшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначене на 11 грудня 2023 року о 16.30год представник позивача адвокат Лавринів М.Я. та представник відповідача Карнидал В.В. не з`явились та подали заяву з проханням розглядати справу без їх участі, представник позивача просила позов задовольнити, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 11 грудня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 адвоката Лавринів М.Я., представника відповідача Карнидала В.В., з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2021 року службовою особою провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Германчуком Р.В. на позивача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_1 без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт проведено реконструкцію будівлі гаражу, літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 , а саме: домуровано стіни гаражу до рівня 2,70м та влаштовано на цьому рівні перекриття; проведено заміну конфігурації даху на двосхилий шатровий дах, внаслідок чого над гаражем утворився об`єм приміщення з входом в нього по драбині через отвір в перекритті гаражу, що є порушенням вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011р., за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП України.

29 грудня 2021 року начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Павлишиним Т.І. на підставі вказаного протоколу від 09 листопада 2021 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №178-а, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено наступне:

«Під час проведення позапланової перевірки посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт проведено реконструкцію будівлі гаражу літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 , а саме: домуровано стіни гаражу до рівня 2,70м та влаштовано на цьому рівні перекриття; проведено заміну конфігурації даху на двосхилий шатровий дах, внаслідок чого над гаражем утворився об`єм приміщення з входом в нього по драбині через отвір у перекритті гаражу.

Відповідно до абз.2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, будівельні роботи можуть виконуватись замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Згідно з Реєстром будівельної діяльності, станом на момент проведення даної перевірки відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: м.Львів, вул.Жовківська, 57 відсутні, що в свою чергу кваліфікується, як виконання будівельних робіт без повідомлення на виконання зазначених робіт, чим порушив п.1 ч.1 ст.34, ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №466, скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.5 ст. 96 КУпАП.»

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копіями вищевказаних протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2021 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення №178-а від 29 грудня 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП, відповідач надав протокол про адміністративне правопорушення. Водночас, протокол про адміністративне правопорушення, як доказ, має містити, зокрема, час вчинення адміністративного правопорушення.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, такий не має інформації про час вчинення адміністративного правопорушення. Встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення при складанні протоколу є обов`язковим і має значення, як для встановлення особи, яка дійсно вчинила правопорушення, так і для застосування строків притягнення до адміністративної відповідальності та застосування закону про адміністративну відповідальність. Протокол, у якому не вказаний час вчинення правопорушення не дає можливості встановити дійсні обставини справи, а тому не може бути доказом вчиненого правопорушення.

Відповідно до конструкції норми, яка є у ч. 5 ст. 96 КУпАП, передбачене нею правопорушення є завершеними, тобто вчиненими, з моменту проведення реконструкції об`єкта та закінчення будівельних робіт на об`єкті. Отже, встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення є важливим для застосування строку притягнення особи до відповідальності.

Чинна редакція статті 96 КУпАП викладена в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» № 1817-VIII від 17.01.2017 року і набрала чинності 10.06.2017 року. Отже, встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП є важливим для застосування закону про адміністративну відповідальність, чинного на час їх вчинення.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач придбав гараж літ.»Б-1» загальною площею 16,6 кв.м. на АДРЕСА_1 13.01.2010р.

Відповідно до технічних паспортів виготовлених 31 жовтня 2008 року та 05 листопада 2021 року загальна площа будівлі гаражу становила та становить 16,6 кв.м..

Згідно технічного висновку обстеження існуючої будівлі гаражу в АДРЕСА_1 , виконаного у 2013 році, стан будівлі задовільний, незадовільний стан конструкції даху, пошкодження дерев`яних конструкцій даху наростає, рекомендовано замінити дерев`яні конструкції даху та покрівлі, ремонтні роботи необхідно проводити без зволікань, щоб не допустити руйнувань окремих елементів та конструкцій.

Згідно листа вих №66 від 20.04.2023р., наданого Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області встановлено, що будівельні роботи з відновлення (заміни) покрівлі даху будівлі гаражу без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, відповідно до п.3.7 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (зміна №2) відносяться до виду будівництва капітальний ремонт.

Відповідно до п.27 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 №289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», на капітальний ремонт будівель і споруд містобудівні умови та обмеження не надаються.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017р. №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, будівельні роботи з заміною покрівлі будівель і споруд, що виконуються згідно з будівельними нормами, відносяться до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до вимог п. п. 3.7, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" капітальний ремонт - це сукупність робіт з будівництва об`єкта, введеного в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території. Капітальний ремонт забезпечення призупинення на час виконання робіт з експлуатації будинку в цілому або його частинах.

Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку будівництва об`єкта, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого змінюються основні техніко-економічні показники (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, його підвищення. техніко-економічного рівня та якості продукції, що виробляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція проведення повного або часткового збереження елементів несучих та огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт з експлуатації об`єкта в цілому або його частинах (за умови їх автономності).

Верховним Судом у справі №742/1756/17 зроблено висновки про те, що якщо проведені ремонтні роботи не змінили площу приміщення, його конструкцію та функціональне призначення, то ці роботи є дрібними, без мети зміни конструктивних елементів споруди, тому можуть бути кваліфіковані як ремонт.

При цьому в акті перевірки, складеному відповідачем у даній справі, відповідач взагалі не обґрунтовує зроблених висновків про наявність саме реконструкції, а не капітального чи поточного ремонту.

Згідно ч. 1, ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553).

Відповідно до п.п.2 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно ч. 2, ст. 41 цього ж Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч. 1, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Згідно ч. 1, ст. 4 цього ж Закону Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно п. 2 цього ж Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; 3) Держархбудінспекцією. Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому-четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду. Штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує одне з таких питань: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови від отримання другого примірника протоколу порушником, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення вручається у присутності свідків, про що у ньому робиться відповідний запис.

Статтею 96 КУпАП визначено відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва. Частина 5 ст. 96 КУпАП визначає відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), шляхом накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому постанова, складалися у відсутності позивача, що є грубим порушенням процедури.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем не надано суду доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу, відтак суд приходить до висновку, що постанова начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Павлишина Т.І. №178-а від 29.12.2021р. винесена з порушеннями норм законодавства, що регулює питання містобудівної діяльності та відповідальності за правопорушення у даній сфері, а тому такі слід скасувати.

Відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 96 КУпАП слід закрити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позови підлягають задоволенню та зазначені норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №178-а, яка винесена начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Павлишиним Тарасом Ігоровичем 29 грудня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя В. І. Кавацюк