Справа № 160/25418/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 11.08.2019 росу по 15.06.2020 року та з 01.07.2020 року по 22.03.2021 рік.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за невраховані періоди роботи (11.08.2019 року по 15.06.2020 року та з 01.07.2020 року по 22.03.2021 рік) за Списком № 1, починаючи з 08.09.2023 року з дня подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахування пенсії.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність відмови відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 спірні періоди його трудової діяльності. Зазначає, що відомості про пільговий характер його праці у відповідні періоди в повній мірі підтверджується його трудовою книжкою, а зауваження відповідача в цій частині є необґрунтованими.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В трудовій книжці позивача від 07.05.1980 року НОМЕР_2 в наявності наступні записи:
10) 12.03.2018 року переведений в кар`єр електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі 5 розрядку. Виробнича дільниця з ремонту електричного устаткування.
*печатка «за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, наказ від 14.08.2014 року №557;
*печатка «за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, наказ від 16.06.2020 року №560».
11) 22.03.2021 року звільнений за власними бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Згідно форми РС-право у трудовій до пільгового стажу позивача за Списком №1 не зараховано наступні періоди роботи:
1) 11.08.2019 року 15.06.2020 року (0 років 10 місяців 05 днів);
Відомості про стаж за період 01.07.2020 року по 22.03.2021 року відсутні.
Не погодившись з такою правовою поведінкою відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок №442), згідно п. 1 якого атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно п. 4 Порядку №442 Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Отже, зауваження відповідача до атестації робочого місця позивача в будь-якому разі є безпідставними, оскільки позивач не є відповідальною особою за проведення такої атестації. Як наслідок, період з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1, оскільки відповідачем щодо цього періоду висловлено лише зауваження стосовно атестації, яке судом визнано необґрунтованим.
Стосовно періоду з 01.07.2020 року по 22.03.2021 року суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Пунктом 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) визначено, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Основним питанням права в цьому аспекті справи є можливість визнання пільговим трудового стажу позивача за період з 01.07.2020 року по 22.03.2021 року за відсутності уточнюючої довідки про характер роботи.
Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Суд зазначає, що системне тлумачення вищевикладених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право на пенсію на пільгових умовах передбачає зайнятість на посадах за Списками №1, №2 на повний робочий день, що безпосередньо визначено в п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV.
Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній таких записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року № 216/8709/15-а(2-а/216/17).
В трудовій книжці позивача стосовно періоду з 01.07.2020 року по 31.03.2021 року відсутні відомості про характер зайнятості (повний робочий день), запис №10 відповідних відомостей не містить.
Суд визнає підтвердженим перебування позивача в період з 01.07.2020 року по 31.03.2021 року на посаді, яка була атестована згідно вимог законодавства, оскільки відповідні записи наявні в самій трудовій книжці позивача. Водночас, факт атестації є підставою для визнання відповідної посади такою, перебування на якій дає підстави визнати відповідний стаж пільговим. Проте, другою юридично значущою умовою для обліку стажу як пільгового (наприклад, за Списком №1) є перебування на атестованій посаді саме повний робочий день. Відповідно, відповідач не мав права зарахувати спірний трудовий стаж позивача як пільговий, оскільки попри наявність належних відомостей про атестацію займаної посади відомості про характер зайняття такої посади (повний або неповний робочий день) відсутні
Відповідно, правові підстави для зарахування цього періоду роботи позивача до пільгового стажу відсутні, оскільки не підтверджено характер зайнятості.
Суд зауважує, що підприємство, на якому позивач займав відповідну посаду, не є ліквідованим, в зв`язку з чим він не позбавлений можливості отримати уточнюючу довідку та підтвердити характер зайнятості у відповідний період своєї трудової діяльності згідно вимог законодавства
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 27.09.2023 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи з 11.08.2019 року по 15.06.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 з 08 вересня 2023 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періоду роботи за Списком №1 з 11.08.2019 року по 15.06.2020 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко