Справа № 420/25766/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати майору ОСОБА_1 з 16 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (з 04.01.2023 по 30.01.2023), грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити майору ОСОБА_1 з 16 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити майору ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільненні виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових відпусток, як учаснику бойових дій при звільненні, з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині);

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити майору ОСОБА_1 з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині), та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023);

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити майору ОСОБА_1 з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023), та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити майору ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.12.2022 по 30.01.2023 року на посаді начальника ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30 (по стройовій частині) його було звільнено у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) відповідно до пункту другого частини четверної статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 30 січня 2023 року, з подальшим направленням для зарахування на військовий облік до Приморського РТЦК та СП Одеської області, проте як під час проходження служби так і після звільнення з ним не проведено всіх необхідних розрахунків.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.12.2022 по 30.01.2023 року на посаді начальника ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30 (по стройовій частині) його було звільнено у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) відповідно до пункту другого частини четверної статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 30 січня 2023 року, з подальшим направленням для зарахування на військовий облік до Приморського РТЦК та СП Одеської області.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.05.2023 року з питання врегулювання питання виплати йому грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум, але йому відповідачем було надано відповідь від 22.05.2023 № 897/1178, що посадовий оклад та оклад за військовим званням для майора ОСОБА_1 з 16.12.2022 по 30.01.2023 року визначалися військовою частиною НОМЕР_1 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704). В зв`язку з чим відповідач вважає, що посадовий оклад та оклад за військовим званням мені встановлено вірно і не вбачає підстав для перерахунку мого грошового забезпечення за 2022-2023 роки.

На рахунок перерахунку премії відповідач повідомив, що додатком 1 до доручення Міністра оброни України від 01.02.2023 № 2683/з встановлено розмір премії у відсотках в залежності від тарифного розряду. Так, розмір премії згідно 13 тарифного розряду становить 204%. Дане доручення Міністра оборони України військової частиною НОМЕР_1 було отримано 06.02.2023 року (вх. № 297). Тобто на момент його звільнення з військової служби даний розмір премії не було затверджено.

Позивач вважає, що відповідач:

- у період з 16.12.2022 по 30.01.2023 року не вірно встановив розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, а саме неправильно застосував розрахункову величину для обчислення їх розміру, від яких в свою чергу залежить обчислення щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових як учаснику бойових дій відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, що призвело до виплати грошового забезпечення в зменшеному розмірі;

- у період з 04.01.2023 по 30.01.2023 року не виплачував позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині) надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу, що також вплинуло на розмір грошового забезпечення, на обчислення грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових як учаснику бойових дій відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, що призвело до виплати грошового забезпечення в зменшеному розмірі;

- з 01.01.2023 по 30.01.2023 року не здійснив перерахунок та доплату премії відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оброни України від 01.02.2023 № 2683/3 (яке застосовується з 01.01.2023 року) згідно 13 тарифного розряду від якої в свою чергу залежить розмір грошового забезпечення, обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, що призвело до виплати грошового забезпечення в зменшеному розмірі;

- не було включено до розрахунку при звільненні додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) від якої в свою чергу залежить обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, що призвело до виплати грошового забезпечення в зменшеному розмірі.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону №2011-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2,3 статті 9 Закону 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто грошове забезпечення включає в себе усі, встановлені законом, надбавки, доплати та винагороди, передбачені під час проходження служби.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) в редакції чинній на день її прийняття, визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Тобто, на момент набрання чинності постановою № 704 (01 березня 2018 року) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Разом з тим, суд зазначає, що Закон України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно з ч.2 ст.92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Верховний Суд з цього питання висловив свою правову позицію, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» необхідно розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Таким чином, на думку суду, зазначення у пункті 4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому, суд зазначає, що Закон України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі Закон № 2710-IX) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року на 2023 рік, не містять.

Тобто, положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року до 01 січня 2020 року набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Таким чином, враховуючи те, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21.

Як було зазначено вище, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання грошового забезпечення шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Крім того, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати майору ОСОБА_1 з 16 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (з 04.01.2023 по 30.01.2023), грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти є протиправними.

Тому з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити майору ОСОБА_1 з 16 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум та здійснити майору ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільненні виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині) з 04.01.2023 року надано доступ до інформації із ступенем секретності «Таємно» майору ОСОБА_1 , начальнику ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , згідно посади, перебування на якій потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці. В наказі зазначено, виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30, майора ОСОБА_1 з 30.01.2023 виключено із списків особового складу та припинено доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю за формою 3 з грифом секретності «Таємно». Таким чином, майор ОСОБА_1 в період з 04.01.2023 по 30.01.2023 мав доступ до державної таємниці із ступенем секретності «Таємно».

Підпунктом 6 пункту 6 Постанови № 704 зазначено виплачувати надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за роботу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством. В свою чергу, згідно п. 2 розділу ХІ Порядку № 260 розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації. Відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Отже, розмір надбавки за роботу в умовах режимних обмежень залежить від розміру посадового окладу.

Згідно п. 3 розділу XI Порядку № 260, Для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно- секретним органом.

Надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, виплачується із дня вступу до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня отримання допуску до державної таємниці за номенклатурою посад та дня підписання наказу про призначення, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені.

Виплата військовослужбовцям надбавки припиняється із дня:

- наступного за днем звільнення від виконання обов`язків за посадою чи вступу до тимчасового виконання обов`язків за посадою, за якою виплату надбавки не встановлено:

- припинення доступу до матеріальних носіїв секретної інформації;

- закінчення науково-дослідних і науково-конструкторських робіт (п. 4 розділу XI Порядку № 260).

При цьому, право на надбавку у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці виникає за сукупності двох умов: наявність дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю; - фактична постійна діяльність із відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до статті 30 Закону України від 21.01.1994 № 3588-ХІІ «Про державну таємницю» (далі - Закон № 3588-XII), у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регламентуються Законом № 3855-XII.

Статтею 1 Закону № 3855-XII визначено, що допуск до державної таємниці оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.

За приписами ч.1 статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.

Відповідно до ч.2 статті 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 статті 22 Закону № 3855-ХІІ для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 22 Закону № 3855-XII визначено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Згідно ч.2 статті 27 Закону № 3855-ХІІ рішення про надання доступу до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв приймають керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у яких виконуються роботи, пов`язані з державною таємницею, або зберігаються матеріальні носії секретної інформації.

Статтею 28 Закону № 3855-XII встановлено, що громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: - не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; - не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; - виконувати вимоги режиму секретності; - повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; - додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Нормами статті 29 Закону № 3855-ХІІ передбачені обмеження прав у зв`язку з допуском та доступом до державної таємниці, а саме: - громадянин, якому було надано допуск та доступ до державної таємниці у порядку, встановленому законодавством, і який реально був обізнаний з нею, може бути обмежений у праві виїзду на постійне місце проживання в іноземну державу до розсекречування відповідної інформації, але не більш як на п`ять років з часу припинення діяльності, пов`язаної з державною таємницею (ч. 1 ст. 29); - не обмежується виїзд у держави, з якими Україна має міжнародні договори, що передбачають такий виїзд і згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 29); - на громадянина також поширюються обмеження свободи інформаційної діяльності, що випливають з цього Закону (ч. 3 ст. 29).

Отже, Законом № 3855-ХІІ передбачені відповідні обмеження до громадян, які працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до статті 30 Закону № 3855 - XI у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 3855-XII Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення № 414).

У п. 1 Положення № 414 зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади. органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до п. 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та dot 1 X носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 по справі № 802/74/15-a висловив правовий висновок, що положення ст. 30 Закону № 3855-ХІІ, п. п. 2, 5 Положення № 414 слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням № 414, про що видати відповідний розпорядчий документ.

При цьому, факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці (постанова Верховного Суду 28.01.2021 у справі №240/229/20).

Окремо судом встановлено, що пунктом 1 Додатка 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023 року) розмір премії згідно 13 тарифного розряду становить 204%. Виходячи з грошового атестату від 30.01.2023 № 83/ГА, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30 (по стройовій частині), довідки про розмір щомісячного грошового забезпечення з 16.12.2022 по 30.01.2023 року, вбачається, що розмір премії майору ОСОБА_1 становив 198% посадового окладу.

В силу вимог пункту 14 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Тобто, відповідач не звільняється від обов`язку перерахувати та виплатити премію відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з, оскільки воно застосовується з 01.01.2023 року.

Відтак, вище наведене вказує, що відмова відповідача в перерахунку премії призвело до виплати грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільнення, одноразової грошової допомоги при звільненні в зменшеному розмірі.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023) та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити майору ОСОБА_1 з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023), та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Судом встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30 (по стройовій частині) встановлено:

виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 198% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу, за військове звання та надбавки за вислугу років за період з 01 по 30 січня 2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами), Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), та порядку встановлення розміру щомісячної премії військовослужбовцям Збройних сил України затвердженого рішенням Міністра оборони України від 25.02.2022 № 3164;

виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану за період з 01 по 30 січня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) та на підставі телеграми Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/3/29;

виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 16-2 Закону України «Про відпустки», та п. 12 частини 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. : 2011-X11 за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки у загальній кількості 126 діб у сумі 75588,42 грн.;

виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 року за 23 календарні роки із розрахунку 25 % місячного грошового забезпечення у сумі 106933,67 грн.

Суд зазначає, що з огляду на викладене та на те, що на розмір додаткових видів грошового забезпечення впливає розмір посадового окладу суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати майору ОСОБА_1 з 16 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (з 04.01.2023 по 30.01.2023), грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити майору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 16 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити майору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткових як учаснику бойових дій відпусток при звільненні виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року (2102 гривні), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових відпусток, як учаснику бойових дій при звільненні, з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити майору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 (по стройовій частині), та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 30 січня 2023 року грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити майору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 04 січня 2023 року по 30 січня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 204% посадового окладу згідно 13 тарифного розряду, грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні відповідно до пункту 1 Додатку 1 доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з (яке застосовується з 01.01.2023), та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати майору ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити майору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткових, як учаснику бойових дій відпусток при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та провести їх виплату з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко