Справа № 560/1412/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1412/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Троян О.А. представника відповідача Величко І.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прокар" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прокар" звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 14 лютого 2020 року, видане ГУ ДПС у Хмельницькій області, яким застосовано штрафні санкції за порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №482/95-ВР від 19 грудня 1995 року, в сумі 250000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з винесеним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Прокар" не погоджується, вважає його протиправним і таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що TOB "Прокар" не отримувало жодних документів, які б свідчили про здійснення фактичної перевірки 24 січня 2020 року.

Представником позивача також зазначено, що будь-яких контрольних заходів, щодо здійснення товариством підприємницької діяльності 24 січня 2020 року не проводилось, а тому наявність оскаржуваних податкових рішень є безпідставними та необґрунтованими.

Вказано, що ТОВ "Прокар" з 17 січня 2020 року перебуває в стані "простою", тобто товариство не вчиняє жодних дій з приводу реалізації будь-якого виду пального та/або іншої підприємницької діяльності, яка вимагає наявності ліцензії. Працівники ТОВ "Прокар" на період простою не працюють.

Таким чином, на переконання позивача, у ГУ ДПС у Хмельницькій області були відсутні підстави вважати, що ТОВ "Прокар" здійснює роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, адже відповідач не вчиняв будь-яких контрольних заходів, про що свідчить відсутність Акта перевірки та інших процесуальних документів.

Представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами перевірки ТОВ "Прокар" контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 20 січня 2020 року №00274/22-01-0501/41059752 в якому, зокрема, зафіксовано що в період з 02 липня 2019 року по 03 липня 2019 року на газовій АЗС, яка належить ТОВ "Прокар" та знаходиться за адресою: смт. Летичів вул. Б. Хмельницького, 1/1 із застосуванням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером здійснено реалізацію скрапленого газу за ціною 12,50-12,60 грн за 1 л. на загальну суму 5275 грн 14 коп., що підтверджується даними з Інформаційної системи "Податковий блок". При цьому, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на вказаній АЗС відсутня.

Таким чином, згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95 до ТОВ "Прокар" за роздрібну торгівлю скрапленим газом без наявності ліцензії на газовій АЗС (смт. Летичів вул. Б. Хмельницького, 1/1), що належить позивачу, застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 250000 гривень.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що будь-яких операцій по відпуску пального на АЗС ТОВ "Прокар" в смт. Летичів 02 липня 2019 року та 03 липня 2019 року не відбувалося з огляду на відсутність як ліцензії, так і безпосередньо скрапленого газу, а відображені у Інформаційній системі "Податковий блок" чеки були здійснені виключно при програмуванні, кодуванні і налаштуванні реєстратора розрахункових операції. Вказавно, що зазначені обставини підтверджуються довідкою ТОВ "Прокар", а також оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 203 за липень 2019 року.

Від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшло заперечення, відповідно до якого відповідач стверджував, що реалізація пального через АЗС повинна здійснюватись із застосуванням спеціалізованих комп`ютерно-касових систем, які повинні бути включені до Держреєстру, відповідати Технічним вимогам до ЕККА та повинні забезпечувати відпуск пального в єдиному нерозривному технологічному циклі з друкуванням фіскального касового чека. Отже, на переконання представника відповідача, роздрукування фіскального чеку без видачі пального є технічно неможливим.

Крім того, представник відповідача зазначив, що згідно даних ІС "Податковий блок" 02 липня 2019 року та 03 липня 2019 року було здійснено реалізацію пального, що підтверджується чеками продажу, а також ставить під сумнів твердження позивача про відсутність пального у вказаний період, тому відповідач вважає, що позивачем не спростовано законність та обгрунтованіть винесеного ГУ ДПС у Хмельницькій податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "С" від 14 лютого 2020 року №.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.08.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, ухвалою від 21.09.2023 суддя В.К. Блонський ухвалою прийняв до свого провадження справу №560/1412/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прокар" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою призначено судове засідання на 17.10.2023 р. о 10:30 год. та запропоновано сторонам надати письмові пояснення та докази на їх підтвердження з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 протягом 15 днів, з дня отримання цієї ухвали.

07.11.23 протокольною ухвалою суд замінив відповідача на Головне управління ДПС у Хмельницькій області з кодом .

07.11.23 протокольною ухвалою суд частково задовольнив клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи та продовження терміну для подачі пояснень.

07.11.23 протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 22.11.2023.

Від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області до суду надійшли письмові пояснення, у яких відповідач пояснює, що згідно п. 15 Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС, затверджених протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електорнних систем і засобів контролю та управління товарним та грошовим обігом від 27.06.2002 р. № 13, під час реалізації споживачам пального паливороздавальні колонки взаємопов`язано функціонують з реєстраторами розрахункових операцій та забезпечують відпуск пального в єдиному нерозривному технологічному циклі з реєстрацією грошових коштів та друкуванням фіскального касового чека. Отже, роздрукувания фіскального чеку без видачі пального є технічно неможливим.

Стверджує, що наказ директора ТОВ «ПРОКАР» "Про введення простою" від 17 січня 2020 року №3 є неналежним доказом у даній справі, оскільки не стосується предмета доказування, зокрема обставин, які мали місце 02.07.2019 та 03.07.2019.

Від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області також надійшов відзив, у якому відповідач проти зпзоволення позову заперечує. Вказує, що посилання позивача на те, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 14.02.2020 зазначено як підставу його винесення - акт перевірки №0027/22-01-05/41059752 від 24.01.2020 та твердження, що жодної перевірки щодо здійснення ним підприємницької діяльності 24.01.2020 не проводилося, є помилковим. З цього приводу пояснює, що зазначення в податковому повідомленні-рішенні № від 14.02.2020 як підставу його винесення - акт перевірки №0027/22-01- 05/41059752 від 24.01.2020 замість 20.01.2020 є нічим іншим, як опискою допущеною при його складанні.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що зідно п. 1.2. акту (довідки) фактичної перевірки, проведено перевірку господарської одиниці АЗС, що розташована за адресою: Хмельницький, вул. Трудова 7/3 , м. Хмельницький. Водночас в акті фактичної перевірки від 20.01.2023 року, реєстраційний №0027/22-01-05/41059752, зокрема п.13. Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки, п. 2 абз. 2 зазначено, що в період з 02.07.2019 року по 03.07.2019 рік на газовій АЗС ТОВ «Прокар» за адресою: смт. Летичів, вул. Б. Хмельницького, 1/1 із застосуванням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером 9 здійснено реалізацію скрапленого газу за ціною 12.50-12.60 грн за 1 л. на загальну суму 5275 грн 14 коп.

Вказує, що 17.01.2020 року ТОВ «Прокар» видано наказ «Про введення простою» №3, згідно якого 16.01.2020 року ТОВ «Прокар» стало відомо про розпорядження ГУ ДПС у Хмельницькій області №190-р від 24.12.2019 року «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Прокар» за адресами: вул. Трудова 7/3 та вул. Західно-Окружна, 16/10 в м. Хмельницькому. У зв`язку з такими обставинами встановлено простій (не з вини працівника) з 17 січня 2020 року за наступними працівниками АЗС: Західно-Окружна, 16/10, вул. Трудова. 7/3.

Звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів, які б вказували, що за адресою: смт. Летичів. вул. Б.Хмельницького, 1/1 в період липень 2019 року було прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензії» за вказаною више адресою. Наявне розпорядження датоване 24.12.2019 року та відповідно до якого ТОВ «Прокар» анулювало ліцензії за адресами, вул. Трудова 7/3 та вул. Західно-Окружна, 16/10.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання представник позивача повідомлений своєчасно, належним чином.

Від представника позивача клопотань та заяв до судового засідання, що було призначене на 30.11.2023, до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача в засіданні заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, вказувала на правомірність дій відповідача та просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні позицію представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прокар" відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є зареєстрованою юридичною особою, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).

ТОВ "Прокар" відповідачем було видано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційними номерами №1900265 від 22 листопада 2019 року, адреса місця торгівлі - 29000, м. Хмельницький, вул. Трудова, буд. 7/3, АЗС та № 1900266 від 22 листопада 2019 року, адреса місця торгівлі - 29000, м. Хмельницький, вул. Західно-окружна, 16/10, АЗС .

16 січня 2020 року розпорядженням Головного управління ДПС у Хмельницькій області №190-р від 24 грудня 2019 року вищевказані ліцензії були анульовані відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (зі змінами та доповненнями)".

17 січня 2020 року у зв`язку із прийняттям відповідачем зазначеного розпорядження про скасування ліцензій, наказом директора ТОВ "ПРОКАР" на підприємстві введено простій в порядку ст. 113 Кодексу Законів про працю України.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №560/324/20 задоволено заяву ТОВ "ПРОКАР" про забезпечення позову та зупинено дію розпорядження №190-р від 24 грудня 2019 року "Про анулювання ліцензій".

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання наказу ГУ ДПС в області від 20 січня 2020 року №165 "Про проведення фактичної перевірки", на підставі п.п. 80.2.2., п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Прокар".

За результатами перевірки ТОВ "Прокар" контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 20 січня 2020 року №00274/22-01-0501/41059752 в якому, зокрема, зафіксовано що в період з 02 липня 2019 року по 03 липня 2019 року на газовій АЗС яка належить ТОВ "Прокар" та знаходиться за адресою: смт. Летичів вул. Б. Хмельницького, 1/1 із застосуванням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером здійснено реалізацію скрапленого газу за ціною 12,50-12,60 грн за 1 л. на загальну суму 5275 грн 14 коп., що підтверджується даними з Інформаційної системи "Податковий блок". При цьому, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на вказаній АЗС відсутня.

На підставі вищезазначеного, згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95 до ТОВ "Прокар" за роздрібну торгівлю скрапленим газом без наявності ліцензії на газовій АЗС Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "С" від 14 лютого 2020 року №.

Позивач, не погоджуючись із висновками відповідача та податковим повідомленням-рішенням, яке винесене відповідачем на їх підставі, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень (ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, як: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно із п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З вказаних норм слідує, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Як встановлено з матеріалів справи, перед початком проведення перевірки 20.01.2020 року о 13:30 год. оператору АЗС ОСОБА_1 вручено копію наказу №165 від 20.01.2020 року про проведення фактичної перевірки, надано направлення на проведення фактичної перевірки №126 та №128 від 20.01.2020 року, в яких зазначено дату видачі, найменування служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадових осіб, які проводитимуть перевірку, та пред`явлено службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, що, відповідно, слугувало підставою для початку проведення такої перевірки.

Під час проведення моніторингу баз даних ДПС, зокрема інформаційної системи «Податковий блок» на господарській одиниці АЗС, що розташована за адресою: смт. Летичів вул. Б. Хмельницького, 1/1, що належить суб`єкту господарювання ТОВ «ПРОКАР» у період з 02.07.2019 року по 03.07.2019 року встановлено реалізацію скрапленого газу на загальну суму 5275 грн 14 коп. При цьому, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на вказану АЗС не видавалася, чим порушено ч. 20, ч. 34 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (Далі - Закон №481/95-ВР).

Твердження позивача щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що за адресою смт. Летичів. вул. Б.Хмельницького, 1/1 в період липень 2019 року було прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензії», суд не бере до уваги, оскільки така ліцензія згідно відомостей, наданих відповідачем, у позивача за вказаною адресою взагалі відсутня.

Доказів протилежного позивач під час розгляду справи не надав.

Суд зауважує, що на час виявлення вказаного порушення газова АЗС не здійснювала господарську діяльність, тому й провести фактичну перевірку за адресою смт. Летичів вул. Б. Хмельницького, 1/1 контролюючий орган не мав можливості.

Згідно наказу Міністерства фінансів №1204 від 28.12.2015 р. «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» податкове повідомлення-рішення форми «С» передбачає наявність акту перевірки. Однак, законодавством не визначено порядок дій контролюючого органу щодо проведення перевірки господарської одиниці, що не здійснює діяльності.

У зв`язку з цим, контролюючим органом вказане порушення було включене в акт фактичної перевірки №0027/22-01-05/41059752 від 21.01.2020 року господарської одиниці АЗС, суб`єкта господарювання ТОВ «ПРОКАР», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Трудова, 7/3.

Досліджуючи обставини, що стали підставою для виненсення відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, суд враховує наступне.

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів (далі - Інструкція 281).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Згідно пп. 4.2.5.2 пп. 4.2.5 п. 4.2 розділу 4 Інструкції № 281 під час реалізації споживачам світлих нафтопродуктів та олив споживачам на АЗС мають застосовуватись лише паливороздавальні колонки з допустимою відносною похибкою в умовах експлуатації в усьому діапазоні температур не гіршою, ніж ± 0,5 % та оливороздавальні колонки з допустимою основною відносною похибкою не гіршою, ніж ± 1,0 % з реєстраторами розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Підпунктами 4.2.5.3 - 4.2.5.4 пп. 4.2.5 п. 4.2 розділу 4 Інструкції № 281 передбачено, що об`єм нафтопродукту під час його відпуску власникам автомобільного транспорту вимірюється у режимах дистанційного і місцевого керування паливно-роздавальної колонки та оливороздавальної колонки (ПРК і ОРК).

Для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування ПРК і ОРК має передбачати можливість функціонувати з реєстратором розрахункових операцій (РРО).

Згідно п. 15 Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС, затверджених протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електорнних систем і засобів контролю та управління товарним та грошовим обігом від 27.06.2002 р. № 13, у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати у єдиному нерозривному технологічному циклі: управління відпусканням пального; реєстрацію об`єму (в літрах) та вартості (у гривнях) відпущеного пального кожного найменування окремо за готівковою та кожною безготівковою формами оплати; відображення на індикаторі оператора стану кожного роздавального крана ПРК (робочий, аварійний), а також для кожної замовленої дози - поточної інформації про об`єм відпущеного пального (у літрах) через цей роздавальний кран; дебетування платіжних карток; друкування чеків установленої форми, які додатково містять номери ПРК, через які здійснювалося відпускання пального, об єм (в літрах) і вартість (у гривнях) фактично відпущеного пального.

З наведеного вище слідує, шо під час реалізації споживачам пального паливороздавальні колонки взаємопов`язано функціонують з реєстраторами розрахункових операцій та забезпечують відпуск пального в єдиному нерозривному технологічному циклі з реєстрацією грошових коштів та друкуванням фіскального чеку.

Отже, роздрукування фіскального чеку без видачі пального є технічно неможливим.

Відповідно до абзацу другого п.7 ст.З Закону України від 06 липня 1995 року №- 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які використовують. реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах звязку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Згідно абз.4 п. 7 ст.З Закону № 265/95-ВР передбачено, що порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється органом доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Механізм передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби для субєктів господарювання, що використовують РРО встановлено «Порядком передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2012 р. за № 1744/2205.

Згідно п. 1.5 вказаного Порядку, суб`єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють КСЕФ, та/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО» перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів (п. 2.2. Порядку № 1057).

Таким чином, відомості з інформаційної системи «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО» є по суті електронними копіями розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані і а надійшли виключно з РРО, що зареєстровані за суб`єктами господарювання, шляхом передачі до органу державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку зі збереженням їх цілісності та незмінності.

Зважаючи на викладене, почекова інформація підсистеми «Чеки РРО» ІС «Податковий блок», що міститься в додатку №1 до акта фактичної перевірки від 20.01.2020 року №0027/22-01-05/41059752 є достовірним, самостійним та достатнім доказом, отриманим у передбачений чинним законодавством спосіб зі збереженням цілісності та незмінності даних та підтверджує операції з реалізації ТОВ «Прокар» пального 02 липня 2019 року та 03 липня 2019 року.

Разом з тим, позивачем не надано належного спростування виявлених контролюючим органом порушень. Твердження позивача про те, що відображені у інформаційній системі «Податковий блок» чеки були видруковані позивачем при програмуванні, кодуванні і налаштуванні реєстратора розрахункових операцій не підтверджені належними доказами. Окрім того, позивач на АЗС, що за адресою смт. Летичів, вул. Б. Хмельницького, 1/1, в подальшому не здійснював господарської діяльності, а тому не зрозуміло з якою метою здійснювалося таке налаштування.

Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що більшість фіскальних чеків за 02 липня 2019 року та 03 липня 2019 року були саме чеками продажу, а не службовими.

Суд звертає увагу, що окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення не впливають на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення- рішення. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення».

Формальні помилки при складанні акта перевірки та податкового повідомлення-рішення також не можуть бути достатньою та самостійною підставою для задоволення позову, у разі якщо оскаржуваний акт індивідуальної дії прийнято контролюючим органом у межах компетенції, а з його форми мооісна чітко встановити порушення законодавства, згідно з яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу та розмір такого штрафу.

Таких висновків, зокрема, дійшов Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №560/1412/20.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не спростовані порушення, встановлені контролюючим органом за результатами фактичної перевірки та не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Прокар" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" № від 14 лютого 2020 року, виданого ГУ ДПС у Хмельницькій області, яким застосовано штрафні санкції за порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №482/95-ВР від 19 грудня 1995 року, в сумі 250000,00 грн, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 грудня 2023 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Прокар" (вул.Соборна, 6/1,Летичів,Хмельницька область,31500 , код ЄДРПОУ - 41059752)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський