Справа № 440/15426/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/15426/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про залишення позовної заяви без розгляду у справі №440/15426/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, викладену у Листі № М-873/42-02/02-23 від 15.05.2023, щодо нездійснення у відповідності до заяви від 02.05.2023 дій стосовно перерахунку, нарахування та виплати компенсацій як колишньому поліцейському за невикористані календарні дні (доби) щорічних чергових оплачуваних відпусток (їх частин) за фактично відпрацьований час та додаткових відпусток відповідно до ст. 162 Закону України «Про відпустки» та п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із збереженням заробітної плати за період з 2018 року по 2022 рік;

зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахунок, нарахування та виплати на мій особистий банківський рахунок, відкритий в АТ КБ "ПриватБанк": НОМЕР_1 (довідка за реквізитами додається), компенсації за невикористані календарні дні (доби) зазначених відпусток, виходячи з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке було визначене згідно законодавства у вказаний період;

стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на мою користь середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.07.2022 по день ухвалення рішення по суті адміністративного позову та перерахувати його суму на мій особистий банківський рахунок, відкритий в АТ КБ "ПриватБанк": НОМЕР_1 (довідка за реквізитами додається), з відрахуванням установлених чинним законодавством податків та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.11.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

06.12.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зазначає, що оскільки початок перебігу строку у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому Департамент вважає, що початком перебігу строку потрібно вважати дату остаточного розрахунку з позивачем при звільненні - момент, коли ОСОБА_1 дізнався про порушене, на його думку, право.

Таким чином, на підставі свідоцтва про хворобу, виданого Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 01.07.2022 №112, наказом ДВБ НПУ від 12.07.2022 №265 о/с відповідно до пункту 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з 14.07.2022.

Згідно з довідкою ДВБ НПУ від 30.11.2023 №254 "Про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )" (довідка долучена разом з відзивом на позов), в липні 2022 року ОСОБА_1 було нараховано та здійснено остаточний розрахунок, а саме: грошове забезпечення з 01.07.2022 по 14.07.2022 (14 днів) в сумі 6730,83 грн (із розрахунку: посадовий оклад з 01.07.2022 по 14.07.2022 в сумі 1174,19 грн (2600,00 грн / 31 день * 14 днів) + оклад за спеціальне звання з 01.07.2022 по 14.07.2022 в сумі 903,23 грн (2000,00 грн / 31 день * 14 днів) + надбавка за стаж служби з 01.07.2022 по 14.07.2022 в сумі 727,10 грн (1610,00 грн / 31 день * 14 днів) + надбавка за специфічні умови проходження служби з 01.07.2022 по 14.07.2022 в сумі 1262,03 грн (2794,50 грн / 31 день * 14 днів) + премія з 01.07.2022 по 14.07.2022 в сумі 2664,28 грн (9004,50 грн * 65,51% / 31 день * 14 днів).

Із відрахуванням обов`язкових податків і зборів на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було перераховано кошти в сумі 17 918,13 грн. (загальне платіжне доручення від 21.07.2022 № 1003) та 132 123,79 грн (загальне платіжне доручення від 27.07.2022 № 1152).

Таким чином, представник відповідача стверджувала, що позивач був обізнаний про проведення з ним остаточного розрахунку при звільненні зі служби в поліції саме 27.07.2022.

Разом з цим, адміністративний позов ОСОБА_1 датований 13.10.2023; надійшов до Полтавського окружного адміністративного суду 13.10.2023 та провадження у справі №440/15426/23 відкрито Полтавським окружним адміністративним судом 06.11.2023.

З викладеного слідує, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав поза межами строків, закріплених як частиною п`ятою статті 122 КАС України, так і частиною першою та другою статті 233 КЗпП України з дня коли особа дізналася про можливе порушення своїх прав, а саме після 27.07.2022, тобто через один рік та два місяці з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав (з дня остаточного розрахунку).

Жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом позивачем не надано та не наведено обставин, які б свідчили про неможливість подання ним позову у визначений законом строк.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає таке.

Виключний перелік підстав для залишення позовної заяви без розгляду передбачений частиною першою статті 240 КАС України.

Відповідач стверджує, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, оскільки остаточний розрахунок при звільненні проведено з позивачем 27.07.2022, а з позовом позивач звернувся 13.10.2023.

Суд вважає помилковим висновок відповідача про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав 27.07.2022 з огляду на наступне.

Представник відповідача посилається як на доказ складових виплаченого розрахунку при звільненні на довідку ДВБ НПУ від 30.11.2023 №254 "Про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )" (довідка долучена разом з відзивом на позов).

Однак, суд звертає увагу представника відповідача, що зазначена довідка датована 30.11.2023, у той час, як остаточний розрахунок з позивачем проведено 27.07.2022.

Доказів надання позивачу складових проведеного з ним розрахунку станом на 27.07.2022 чи будь-яку іншу дату відповідачем суду не надано.

Саме з моменту отримання складових розрахунку при звільненні слід відраховувати строк, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Листом від 15.05.2023 №М/873/42-02/02-23 відповідача повідомлено про кількість днів невикористаних відпусток та повідомлено, що компенсація за невикористані відпустки за минулі роки (не в році звільнення) поліцейським при звільненні зі служби не передбачена.

Отже, саме з дати отримання листа від 15.05.2023 позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України у редакції на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)..

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22.

Разом з тим, Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину..

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

З огляду на викладене строк звернення до суду продовжений законом, а саме, пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 380/14039/22.

Отже, останній день строку звернення до адміністративного суду з урахуванням частини шостої статті 120 КАС України - 02 жовтня 2023 року.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 13 жовтня 2023 року.

Отже, позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом з 03.10.2023 по 12.10.2023, тобто на 9 днів, у зв`язку з чим позов залишено без руху.

Водночас, 30.10.2023 до суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, яке, крім іншого, обґрунтовано тим, що в періоди: з 10.08.2023 по 18.08.2023 та з 28.09.2023 по 04.10.2023 ОСОБА_1 пройдено стаціонарні лікування, на підтвердження чого надано відповідні медичні виписки.

З огляду на викладене, перебування на стаціонарному лікуванні у періоди з 10.08.2023 по 18.08.2023 та з 28.09.2023 по 04.10.2023 суд визнав об`єктивними перешкодами для своєчасного звернення з позовом, визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом у справі №440/15426/23, про що зазначено в ухвалі від 06.11.2023.

З огляду на викладене, доводи представника відповідача про пропуск строку звернення до суду з позовом в один рік та два місяці з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав (з дня остаточного розрахунку) є необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

Таким чином, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков