Справа № 640/10399/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2023 року Київ № 640/10399/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Самородської Т.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загальногоого позовного провадження клопотання про залишення позовних вимог позивача без розгляду в частині в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва (змінено найменування на Київську міську прокуратуру), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки прокурора міста Києва від 23.04.2020 року №755к, яким звільнено ОСОБА_1 з прокуратури міста Києва;

- стягнути з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.04.2020 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язки прокурора міста Києва від 23 квітня 2020 року №755к, яким звільнено ОСОБА_1 з прокуратури міста Києва. Поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора міста Києва.

Стягнуто з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 405565 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 16 копійок.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 42 418 (сорок дві тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 81 копійка.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 року у справі №640/7211/20, яка набрала законної сили 14.01.2021 року, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 - скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2020 року та прийнято нове, яким задоволено позовні вимоги та визнано протиправним і скасовано наказ Генерального прокурора від 23.03.2020 року №81к.

Постановою Верховного Суду від 06.04.2023 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі №640/10399/20 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

05.05.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.05.2023 справа розподілена судді Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 задоволено клопотання позивача, залучено до участі у справі співвідповідача - Офіс Генерального прокурора.

Разом з тим, у своєму клопотанні позивач просив позов задовольнити в повному обсязі:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язки прокурора міста Києва від 23.04.2020 №755к, яким звільнено ОСОБА_1 з прокуратури міста Києва;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора міста Києва;

- стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представником Офісу Генерального прокурора було подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог у новій редакції, у зв`язку із очевидною безпідставністю, одночасною зміною предмету і підстав позову, а також у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду.

У судовому засіданні представник Офісу Генерального прокурора підтримав заявлене клопотання в частині залишення без розгляду позовної вимоги позивача про поновлення на посаді.

Представник Київської міської прокуратури підтримав клопотання.

Дослідивши клопотання відповідача про залишення без розгляду позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді, заслухавши думку учасників справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 47 КАС України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КАС України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Положеннями ч. 3 ст. 47 КАС України зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За змістом статті 2 КЗпП України право громадянина України на працю є одним з основних трудових прав працівників.

Положеннями статті 5-1 КЗпП України передбачено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, щодо правового захисту від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Статтею 4 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" (далі також - Закон № 1697-VII) установлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом №1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Згідно з частиною 4 статті 41 вказаного Закону звільнення прокурора з адміністративної посади чи припинення його повноважень на адміністративній посаді, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті (звільнення з посади прокурора або припинення повноважень на посаді прокурора), не припиняє його повноважень прокурора.

Відповідно до частини 5 вказаної норми після звільнення прокурора з адміністративної посади або припинення його повноважень на цій посаді він не пізніше одного місяця призначається на одну з вакантних посад у цьому ж органі прокуратури або в разі відсутності вакантних посад переводиться на посаду до іншого органу прокуратури того ж або нижчого рівня за його письмовою згодою. У таких випадках рішення про призначення на посаду приймається керівником відповідного органу прокуратури.

У разі відмови прокурора від призначення на вакантну посаду у відповідному органі прокуратури або від переведення на посаду до іншого органу прокуратури у зазначений строк прокурор звільняється з посади прокурора.

До моменту прийнята рішення про призначення прокурора на посаду, переведення на посаду до іншого органу прокуратури або звільнення з посади прокурора повноваження відповідного прокурора зупиняються із збереженням гарантій матеріального, соціального та побутового забезпечення, передбачених законодавством для прокурорів.

Верховним Судом у справі №640/10399/20 під час перевірки доводів касаційної скарги було здійснено перевірку законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, в частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, висновку суд апеляційної інстанції у даній справі, який вийшовши за межі позовних вимог позивача, поновив його на посаді, рівнозначній посаді прокурора міста Києва.

За приписами частини 2 статті 9 Закону № 1697-VII Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

В свою чергу, пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону № 1697-VII передбачено, що Генеральний прокурор, зокрема, призначає прокурорів на адміністративні посади та звільняє їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №1697-VII адміністративними посадами в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (крім посад, зазначених у частині третій цієї статті) є посади, серед іншого, керівника обласної прокуратури (пункт 6), до яких у силу частини 1 статті 10 цього Закону належить Київська міська прокуратура.

З наведеного вбачається, що лише Генеральний прокурор наділений повноваженнями щодо призначення прокурорів на адміністративні посади та звільнення їх з адміністративних посад.

Тобто, фактично підставою для скасування рішення апеляційної інстанції суду було те, що суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення в частині поновлення позивача на посаді не врахував правові норми, залишив поза увагою, що таке рішення суду породжує права/обов`язки для Генерального прокурора в цій частині та не залучив до участі у справі у якості співвідповідача.

За правилами статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву. При цьому, норми КАС України дозволяють позивачу скористатись таким правом до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Такий правовий підхід щодо застосування норми процесуального права - статті 47 КАС України викладений у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16.

Так, позивачем було подано до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Офіс Генерального прокурора та задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, а саме:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язки прокурора міста Києва від 23.04.2020 №755к, яким звільнено ОСОБА_1 з прокуратури міста Києва;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора міста Києва;

- стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Тобто, викладення позовних вимог у новій редакції було покликано висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №640/10399/20, які слугували підставою для скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2020 та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на вище викладене, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання представника відповідача Офісу Генерального прокурора про залишення без розгляду позовної вимоги позивача про поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст. 47, 166, 248, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання про залишення позовних вимог позивача без розгляду в частині - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Горобцова