Справа № 140/29545/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/29545/23 пров. № А/857/20796/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року (головуючий суддя: Андрусенко О.О. місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство оборони України про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 , 20.09.2023 звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу ПВР від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 71354686.

Обґрунтовує позов тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2022, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 2 протоколу № 26 від 18.02.2021, в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; зобов`язано МОУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її сина - ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

На виконання вказаного судового рішення в зобов`язальній частині 10.02.2023 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 931/2023 та 21.03.2023 Відділом ПВР відкрито виконавче провадження № 71354686 з виконання вказаного вище виконавчого листа. Однак, 28.08.2023 відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 71354686 у зв`язку з фактичним виконанням рішення, яке підлягало виконанню, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, при цьому, у ній зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення 14.07.2023 на засіданні Комісії МОУ повторно розглянуто заяву стягувача та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (витяг з протоколу від 21.07.2023 № 19/с).

На думку позивачки, постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню в судовому порядку, так як рішення фактично не виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач, 01.12.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, 05.12.2023 подало письмові пояснення щодо апеляційної скарги.

Представник третьої особи Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представники позивачки та відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь у судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Міністерства оборони України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії МОУ, оформлене пунктом 2 протоколу № 26 від 18.02.2021, у частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та зобов`язано МОУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її сина ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

На виконання рішення суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21 Волинський окружний адміністративний суд 10.02.2023 видав ОСОБА_1 виконавчий лист № 931/2023 про зобов`язання МОУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її сина ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні (а. с. 60 зворот, 61).

Постановою головного державного виконавця Відділу ПВР Берегових В.С. від 21.03.2023 відкрито виконавче провадження № 71354686 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 140/9760/21, виданого 10.02.2023 Волинським окружним адміністративним судом, також вказаною постановою боржника повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а. с. 64 зворот, 65).

Державним виконавцем 11.05.2023 направлено боржнику вимогу про надання письмового пояснення щодо причин невиконання судового рішення (а. с. 69 зворот, 70).

На адресу Відділу ПВР 13.06.2023 надійшла заява Департаменту соціального забезпечення МОУ від 07.06.2023 про закінчення виконавчого провадження № 71354686 у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення, до якої було долучено витяг з протоколу засідання Комісії МОУ від 19.05.2023 № 12/с, яким повернуто на доопрацювання документи ОСОБА_1 (а. с. 70 зворот, 71)

Державним виконавцем 06.07.2023 направлено боржнику МОУ вимогу про вжиття належних заходів задля фактичного виконання рішення суду шляхом прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 або про відмову в її призначенні. (а. с. 71 зворот, 72).

На адресу відповідача 15.08.2023 надійшла заява Департаменту соціального забезпечення МОУ від 06.07.2023 про закінчення виконавчого провадження № 71354686 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення, до якої було долучено витяг з протоколу засідання Комісії МОУ від 14.07.2023 №19/с, з якого вбачається, що позивачці відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги (а. с. 75).

Головним державним виконавцем Відділу ПВР Берегових В.С. 28.08.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 71354686 у зв`язку із фактичним виконанням рішення, яке підлягало виконанню, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості доводів позивачки про те, що рішення суду повністю не виконано, оскільки проаналізувавши зміст рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21, таке не містить жодних висновків про необхідність МОУ прийняти рішення саме про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закон № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закон № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 6 ст. 26 Закон № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закон № 1404-VIII, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно зі ст. 63 Закон № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Системний аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що виконавче провадження з підстав, визначених у п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, закінчується у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження з указаних підстав приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення та засоби їхнього встановлення. Закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, державний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу з протоколу засідання Комісії МОУ від 14.07.2023 № 19/с, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2022 та постанови Відділу ПВР про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2023 ВП №71354686 та вимоги державного виконавця від 06.07.2023 Комісія МОУ повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийняла рішення відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого солдата ОСОБА_2 07.04.2015, внаслідок захворювання, пов`язаного із Захистом Батьківщини.(а. с. 75).

Зі змісту оскаржуваної постанови головного державного виконавця Відділу ПВР Берегових В.С. від 28.08.2023 ВП №71354686 вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, 14.07.2023 на засіданні Комісії МОУ повторно розглянуто заяву стягувача та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (витяг з протоколу від 21.07.2023 № 19/с).

Вказані обставини зумовили винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення, яке підлягало виконанню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова головного державного виконавця Відділу ПВР від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 71354686 є передчасною, а покликання суду першої інстанції, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 140/9760/21 не містить жодних висновків про необхідність МОУ прийняти позитивне рішення про призначення одноразової грошової допомоги, що ОСОБА_1 є помилковими, з огляду на таке.

Так, під час розгляду справи № 140/9760/21 Волинським окружним адміністративним судом встановлено ОСОБА_1 , як мати та член сім`ї ОСОБА_2 , має право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у відповідній частині, визначеній ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Пунктом 5 Порядку № 975.

Відтак, Волинський окружний адміністративним суд у рішенні від 11.11.2021 справа № 140/9760/21, встановивши протиправність відмови у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 , визнав таким, що підлягає скасуванню рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого пунктом 2 протоколу № 26 від 18.02.2021 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та зобов`язав Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 71354686 від 28.08.2023, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегович В.С. не пересвідчився, чи відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною судового рішення суду та мотивами, які викладено у рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі №140/9760/21.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази виконання Міністерством оборони України зобов`язань, які на нього покладено у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі №140/9760/21, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позовної заяви позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн (квитанція від 02.10.2023), за подання апеляційної скарги 1610,40 грн (квитанція від 27.10.2023).

Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчого служби Міністерства юстиції України, на користь позивачки в сумі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 310, 287, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 140/29545/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Держаної виконавчої служби України від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 71354686.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчого служби Міністерства юстиції України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 11.12.2023.