Справа № 200/4200/22
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року Справа№200/4200/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

29 серпня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач, Східне МУ Держпраці), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 26 серпня 2022 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 180 000,00 грн, винесену Східним МУ Державної служби України з питань праці.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 31 серпня 2022 року позовна заява залишена без руху.

Позивач усунув недоліки позовної заяви.

06 вересня 2022 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС).

11 жовтня 2022 року відповідач звернувся з клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив. Клопотання обґрунтовано тим, що в порушення вимог ч. 2 ст. 162 КАС в ній не зазначені повне найменування відповідача, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи та поштовий індекс.

Це клопотання не підлягає задоволенню, оскільки заява по суті справи, подана позивачем 03 жовтня 2022 року, відповідає вимогам ч. 2 ст. 163 КАС та містить відомості, передбачені ч. 2 ст. 162 КАС, в тому числі повне найменування відповідача, його місцезнаходження, ідентифікаційний код, адресу електронної пошти. Лише те, що ця заява замість «відповідь на відзив» названа «позовною заявою», не може слугувати підставою для залишення її без розгляду.

08 грудня 2023 року суд постановив ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

З клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасники справи до суду не зверталися, а тому на підставі ч. 5 ст. 260 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС при розгляді справи за правилами прощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17 серпня 2022 року із застосунку «Дія» він дізнався про існування виконавчого провадження про стягнення з нього 180 000,00 грн.

19 серпня 2022 року у відповідь на адвокатський запит представник позивача отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 29 грудня 2021 року та виконавчий документ - постанову Східного МУ Держпраці від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС, якою до позивача застосований штраф в суму 180 000,00 грн за порушення законодавства про працю.

Позивач не заперечував факт проведення перевірки 20 липня 2021 року, однак наголосив, що на вимогу посадових осіб відповідача надав всі документи, що підтверджували відсутність неоформлених працівників на день її проведення.

Зазначив, що оскільки після надання документів посадовим особам відповідача, не отримав ні акт перевірки, ні запрошення на розгляд цього акта, вважав, що ніяких претензій до нього немає. З постановою про накладення штрафу зміг ознайомитися лише 19 серпня 2022 року.

Вважаючи цю постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правові підстави для звернення до суду позивач вбачав в положеннях Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877), Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, (далі - Порядок № 509).

Позивач вказував на відсутність розпорядчих документів за результатом перевірки та порушення порядку повідомлення його про розгляд матеріалів перевірки.

З посиланням на норми ч. 1 ст. 7 Закону № 877, п. п. 2, 3 Порядку № 509 позивач зазначив, що обов`язковим розпорядчим документом, який відповідач мав скласти за наслідками перевірки та який є підставою для прийняття постанови про накладення штрафу, є акт.

В постанові про накладення штрафу є загальне посилання на акт перевірки, однак в ній відсутні відомості про направлення чи вручення акта позивачу, рівно як і відомості про відмову позивача від підписання акта.

Позивач стверджував, що в порушення вимог п. 3 Порядку № 509 відповідач письмово не повідомив його у строк не пізніше ніж через п`ять днів після отримання акта перевірки та матеріалів, про їх отримання та про дату розгляду таких матеріалів.

За висновком позивача, тим самим відповідач порушив вимоги Закону № 877 та право позивача бути обізнаним про будь-які рішення, які приймаються стосовно нього.

Позивач доводив, що посадові особи відповідача порушили вимоги ст. 6 Закону № 877 в частині строків здійснення перевірки, яка тривала понад два дні.

Позивач стверджував, що Закон № 877 надає йому право бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

За твердженням позивача, в постанові про накладення штрафу зазначено, що перевірка проходила 20 липня 2021 року; документи на вимогу відповідача він надав 22 липня 2021 року; акт перевірки складений за наслідком позапланової перевірки, яка проходила 29 липня 2021 року. У зв`язку з цим позивач дійшов висновку, що відповідач провів дві позапланові перевірки, що суперечить Закону № 877, оскільки з підставами для призначення другої перевірки, часом і місцем її проведення він не був ознайомлений.

Позивач стверджував, що станом на 29 липня 2021 року не мав неоформлених працівників, про що зазначено в постанові про накладення штрафу, а усі документи надав на вимогу відповідача 22 липня 2021 року.

Позивач зауважив, що відповідач, обґрунтовуючи наявність порушення КЗпП України, зазначив, що договори з працівниками укладені саме 20 липня 2021 року після повідомлення про проведення перевірки, а зранку працівники були допущені до роботи без договору, однак такі висновки не підтверджені належними доказами і є лише припущеннями. Пояснення працівників, на які покликається відповідач, невідомо коли і у якій формі були отримані.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Доводив, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. ч. 4-5 ст. 2 Закону № 877, ст. 12, 16 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі - Порядок № 823).

Зазначив, що позивач отримав копію направлення на проведення інспекційного відвідування від 19 липня 2021 року №3 84/4.2 під особистий підпис.

Інспекційне відвідування було розпочато 20 липня 2021 року і його тривалість не перевищувала 10 робочих днів, що відповідає вимогам п. 9 Порядку № 823.

Отримавши направлення, позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування та був обізнаний про строк його проведення.

Крім того, у перший день інспектування позивач отримав примірник вимоги про надання документів від 20 липня 2021 року № СМУ1935/1092/ПД, у якій зазначено що інспектування ФОП ОСОБА_1 розпочалося з 11:00 та вказано про необхідність надати документи у строк до 15:00 22 липня 2021 року (тобто до 15:00 третього дня інспектування).

Положення ч. 4 ст. 6 Закону № 877, на які покликається позивач, не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки вони не розповсюджуються на інспекційні відвідування.

20 липня 2021 року Східне МУ Держпраці на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 823 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої з джерел, зазначених у пп. пп. 1, 2, 4-7 цього пункту, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року «Про інспекцію праці в сільському господарстві», Законом № 877 та ст. 259 КЗпП України, розпочало позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: АДРЕСА_1 (бар-магазин).

Відповідач наголосив, що поняття «інспекційне відвідування» введене в національне законодавство з метою імплементації норм Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року, якою керуються інспектори праці під час здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю.

Покликаючись на п. 8 Порядку № 823, відповідач стверджував, що опитування осіб інспекторами праці не ставиться в залежність від факту отримання направлення на проведення інспекційного відвідування, а отже твердження позивача про обов`язковість вручення направлення суб`єкту господарювання перед опитуванням осіб є безпідставним.

Відповідач зазначив, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено в період з 20 по 29 липня 2021 року, за його підсумками з дотриманням вимог п. п. 17, 18 Порядку № 823 був складений акт від 29 липня 2021 року № СМУ 1935/1092/АВ.

Позивач отримав примірник акта в останній день інспектування і безпосередньо в акті вказав на відсутність зауважень.

Крім того, за твердженням відповідача, про правомірність дій його посадових осіб свідчать відомості розділу «Перелік питань щодо здійснення контролю за діями (бездіяльністю) посадових осіб Міжрегіонального управління» акта, в якому позивач підтвердив, що посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), було пред`явлено; копію посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) надано; під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) розглядалися лише ті питання, які стали підставою для його проведення і зазначені у направленні (посвідченні) на проведення такого заходу.

З огляду на викладене відповідач стверджував, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 призначено і проведено з дотриманням чинного на той час законодавства.

Відповідач доводив, що справа про порушення законодавства про працю розглянута з дотриманням вимог Порядку № 509.

Зазначив, що постанова про накладення штрафу прийнята уповноваженою особою відповідно до п. 2 Порядку № 509.

Згідно з Порядком № 509 підставою для накладення штрафу є акт, складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Відповідно до п. 3 Постанови № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку.

02 серпня 2021 року на виконання вимог п. 3 Порядку № 509 рекомендованою кореспонденцією на адресу позивача було надіслано відповідне повідомлення.

Відповідач покликався на ст. 12 Конвенції № 81 та п. 10 Порядку № 823 і зазначив, що при здійсненні заходу контролю інспектори праці скористалися своїми правами безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм.

Зауважив, що ні Конвенція № 81, ні Порядок № 823, які є спеціальними актами у спірних правовідносинах, не передбачають імперативного обов`язку інспекторів праці здійснювати інспектування лише в присутності об`єкта відвідування та отримувати його дозвіл на здійснення інспектування.

Більш того, положення ст. 12 Конвенції № 81 та п. 11 Порядку № 823 передбачають право інспекторів праці здійснювати інспектування за відсутності об`єкта відвідування.

20 липня 2021 року під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: АДРЕСА_1 (бар-магазин), знаходились громадяни, які надали усні пояснення, зафіксовані засобами відеотехніки - камерою ТhiEYEi60+.

Так, ОСОБА_2 пояснила, що знаходиться на стажуванні у ФОП ОСОБА_1 третій день, стажування безоплатне, трудовий договір не укладала, графік роботи тиждень через тиждень з 08:00 до 22:00, до обов`язків входить виконання функцій продавця, спецодягом, робочим місцем та обладнанням забезпечив роботодавець.

ОСОБА_3 пояснила, що працює у ФОП ОСОБА_1 приблизно тиждень на посаді бармен-офіціант, графік роботи тиждень через тиждень з 09:00 до 24:00, змінниця ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 пояснив, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 другий день на посаді повара, графік роботи з 08:00 до 21:00, до обов`язків входить приготування їжі.

Відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 19 Порядку № 823 в акті від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ зроблена відмітка про те, що процес проведення заходу фіксувався засобами відеотехніки (камерою ТhiEYEi60+), а тому матеріали відеофіксації інспекційного відвідування є належними та допустимими доказами.

Відповідач вказував на те, що в ході телефонної розмови, яка відбулася 20 липня 2021 року об 11:15 ФОП ОСОБА_1 повідомив, що в нього офіційно працевлаштована ОСОБА_6 , про працевлаштування інших осіб позивач не зазначав.

На виконання вимоги про надання документів позивач надав копії трудових договорів від 20 липня 2021 року та повідомлення про прийняття на роботу працівників ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (дата початку роботи 20 липня 2021 року), яке отримане ГУ ДПС у Донецькій області 20 липня 2021 року о 12:21.

У зв`язку з цим відповідач стверджував, що повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслано та отримано ГУ ДПС у Донецькій області після допуску працівників до роботи.

Відповідач зауважив, що повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслане до органів ДПС в перший день інспекційного відвідування, після того, як позивачу було повідомлено про проведення у нього інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин та після опитування осіб, які повідомили, що працюють вже декілька днів.

Зазначив, що ОСОБА_3 пояснила, що працює у позивача приблизно тиждень на посаді бармен-офіціант; ОСОБА_8 пояснила, що знаходиться на стажуванні у позивача третій день, стажування поки не оплачується, графік роботи буде тиждень через тиждень, працює з 08:00, підприємець для роботи надав фартух, трудовий договір не укладала, обладнання, яке використовує у роботі, належить підприємцю. Відеозаписом зафіксовано знаходження особи за барною стійкою, здійснення продажу напоїв (пива), розрахунок покупців об 11:07. ОСОБА_9 , (працевлаштована 25 червня 2021 року), повідомила, що за барною стійкою обслуговує особа ( ОСОБА_10 ), яка перебуває на стажуванні. ОСОБА_5 проходить стажування другий день на посаді повара, до обов`язків входить приготування їжі.

Працевлаштування цих працівників здійснено в день інспекційного відвідування (згідно з поясненнями цих осіб, про таке працевлаштування їм не було відомо), попередні дні роботи та робота до початку візиту інспекторів праці не була оформлена згідно з чинним законодавством, що є прихованими трудовими відносинами, тобто оформлення трудових договорів, надіслання повідомлень про прийняття працівників на роботу здійснено роботодавцем після допуску працівників до роботи та з метою уникнення відповідальності.

Відповідач покликався на норми ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 24 КЗпП України і зазначив, що при укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми є обов`язковим; працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стажування працівника на робочому місці без оформлення трудових відносин чинним законодавством не передбачено, крім випадків цільового направлення центрами зайнятості до роботодавців безробітних, які перебувають на обліку для навчання, стажування необхідним роботодавцю посадам з подальшим працевлаштуванням.

Офіційне оформлення працевлаштування є, насамперед, гарантією соціального захисту найманих працівників, кадрової стабільності та налагодженої роботи усіх учасників трудового процесу з метою досягнення позитивного результату.

Будь-які документи стосовно стажування працівників позивачем надані не були.

З огляду на викладене відповідач стверджував, що ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, що слугувало підставою для застосування до нього штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, на підставі ст. 265 КЗпП України.

Розмір фінансової санкції розраховано наступним чином: 3 особи х десятикратний розмір мінімальної заробітної плати (60 000,00 грн) = 180 000,00 грн.

У зв`язку з цим відповідач доводив, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС є правомірною.

Відповідач зауважив, що оскаржувана постанова надіслана на адресу позивача засобами поштового зв`язку 27 серпня 2021 року; позивач не отримав постанову з власної вини, оскільки поштове відправлення повернено на адресу Східного МУ Держпраці 30 вересня 2021 року у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Просив відмовити в позові.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій вказав на таке.

Позивач зазначив, що він не заперечує факт проведення перевірки, однак вказує на порушення відповідачем Порядку № 509, яким визначена процедура накладання штрафів.

Порушення Порядку № 509 полягає у неповідомленні позивача про дату одержання уповноваженою посадовою особою документів, складених за результатами перевірки та про дату розгляду таких документів.

Позивач зауважив, що недотримання встановленого законом порядку розгляду матеріалів і відсутність повідомлення суб`єкта господарювання про дату та час розгляду таких документів порушує його право на належний та відкритий розгляд складених відносно нього матеріалів та захист своєї позиції.

Позивач стверджував, що у відзиві відповідач зазначив, що ним направлялось повідомлення про дату отримання позивачем документів від 02 серпня 2021 року, і на підтвердження цього твердження відповідач надав копію повідомлення, в якому зазначено, що позивач отримав акт перевірки 02 серпня 2021 року. При цьому позивачу незрозуміло, у який спосіб 02 серпня 2021 року йому був вручений акт.

Позивач вказував на те, що повідомлення про дату вручення документів отримав 30 серпня 2021 року, тобто через чотири дні після фактичного розгляду матеріалів і прийняття постанови про накладання штрафу.

Позивач зауважив, що згідно з висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 822/1037/18, викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи в порушенні законодавства про працю, та підлягають перевірці.

Також позивач покликався на висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 04 травня 2022 року у справі № 300/3288/20 та від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20, згідно з яким особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.

Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС.

Верховний Суд також зазначив, що виключення п. п. 6, 7 Порядку № 509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності.

Також позивач наводив висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17 та від 17 березня 2021 року у справі № 500/2878/18, згідно з якими суд не повинен вдаватися до оцінки виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці щодо інших працівників, які не звертались до відповідача з відповідними зверненнями щодо порушення їх прав.

Крім того, позивач наголошував на недоведеності факту вчинення ним порушення законодавства про працю, оскільки інформація, яка нібито була отримана від непрацевлаштованих працівників, не підтверджена жодним чином. В наданих відповідачем документах відсутні письмові пояснення, які б могли належним чином підтвердити, що саме працівники позивача повідомили інформацію, яка знайшла відображення в акті, а в подальшому - в постанові про накладення штрафу. Також позивач стверджував, що, зі слів його колишніх працівників, останні заперечують повідомлення такої інформації посадовим особам відповідача.

З огляду на викладене позивач наголошував, що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС відповідач не надав докази отримання будь-яких пояснень з боку його працівників.

Позивач зауважив, що, підписуючи акт від 29 липня 2021 року, був впевнений, що він складений на наслідками перевірки, яка відбулась 29 липня 2021 року.

Посилання відповідача в якості доказу відсутності порушень з боку інспекторів праці на «Перелік питань щодо здійснення контролю за діями (бездіяльністю) посадових осіб Міжрегіонального управління» акта позивач вважав таким, що не заслуговує на увагу.

Виходячи з пріоритету законів над підзаконними актами, позивач наполягав на тому, що строк проведення інспекційного відвідування мав визначатися за нормами Закону № 877, а не Порядку № 823, та не міг перевищувати двох днів.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач наголосив на безпідставності доводів позивача про порушення Східним МУ Держпраці Порядку № 509, оскільки законодавство, чинне на час прийняття оскаржуваної постанови, не визначало обов`язку щодо повідомлення суб`єкта господарювання про дату та час розгляду справи.

Зауважив, що виконав вимоги п. 3 Порядку № 509, оскільки надіслав на адресу позивача повідомлення про дату одержання документів і розглянув справу у межах встановленого цим Порядком строку. Вчинення інших дій Порядком № 509 не передбачено.

Відповідач акцентував увагу на поведінці позивача при отримані поштових відправлень від Східного МУ Держпраці, яка є пасивною.

Зауважив, що повідомлення про дату одержання документів, яке надіслано 02 серпня 2021 року, позивач отримав лише 30 серпня 2021 року. При цьому згідно з нормами розділу ІІ Нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, строк пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області становить чотири дні, що зумовлює висновок про те, що позивач впродовж тривалого часу (більше трьох тижнів) не отримував листа.

Постанову від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС позивач взагалі не забажав отримати, а поштове відправлення повернуто до Східного МУ Держпраці у зв`язку з закінченням строку зберігання листа.

Також відповідач доводив, що підписання акта без зауважень є свідченням того, що позивач погодився з порушеннями, які були виявлені під час інспекційного відвідування.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних документів.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , телефон: НОМЕР_2 ).

З 09 червня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений запис № 0000004.

Основний вид економічної діяльності позивача - 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; інший вид діяльності - 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Ці обставини встановлені на підставі відомостей ЄДР та заяви щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця від 09 червня 2021 року, поданої через застосунок «Дія».

Відповідач - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці (ідентифікаційний код 43866127) зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис.

02 липня 2021 року до Східного МУ Держпраці надійшов лист Виконавчого комітету Лиманської міської ради від 01 липня 2021 року № 87/03-17, зареєстрований за вхідним № 4026/К.

Виконавчий комітет Лиманської міської ради повідомив, що на підставі п. 1 ст. 34 та п. 3 ст. 18 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) інспектори відділу з питань праці Виконавчого комітету Лиманської міської ради провели роботу щодо виявлення непрацевлаштованих працівників, в результаті чого встановили, що у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 працює бар-магазин; згідно з усними поясненнями працівників, станом на 27 червня 2021 року вони не були працевлаштовані.

У зв`язку з цим Виконавчий комітет Лиманської міської ради просив відповідача здійснити позаплановий захід в барі-магазині за адресою: АДРЕСА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) щодо встановлення неоформлених працівників та притягнення до відповідальності осіб, винних в порушенні трудового законодавства.

19 липня 2021 року начальник управління з питань праці Східного МУ Держпраці Ткаченко Г. подав начальнику Східного МУ Держпраці Королю В. службову записку № 039 з пропозицією прийняти рішення щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 тривалістю десять робочих днів за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в якому використовується наймана праця - АДРЕСА_1 (бар-магазин).

Начальник управління з питань праці в службовій записці покликався на лист Виконавчого комітету Лиманської міської ради від 01 липня 2021 року № 87/03-17 та відомості ЄДР щодо ФОП ОСОБА_1 .

Зазначив, що Східне МУ Держпраці здійснило запит до Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України для встановлення кількості застрахованих осіб у ФОП ОСОБА_1 , відповідь на цей запит свідчила про те, що останній актуальний звіт з єдиного внеску поданий страхувальником за серпень 2020 року; з 01 вересня 2020 року страхувальник подав одне повідомлення про прийняття працівника на роботу ( ОСОБА_9 ).

Проаналізувавши отримані відомості, начальник управління з питань праці дійшов висновку, що у ФОП ОСОБА_1 кількість найманих працівників не відповідає кількості об`єктів, які використовуються в господарській діяльності.

19 липня 2021 року начальник Східного МУ Держпраці Король В. відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 823 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у пп. пп. 1, 2 4-7 цього пункту, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» та Законом № 877, видав наказ № 1271 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Цим наказом головним державним інспекторам відділу контролю північного напрямку управління з питань праці Малініній Н.В., Кімчаку А.В., заступнику начальника відділу контролю північно-західного напрямку управління з питань праці Легкому О.В. доручено провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: АДРЕСА_1 (бар-магазин), з 20 липня 2021 року з питання виявлення неоформлених трудових відносин, тривалість якого не мала перевищувати 10 робочих днів.

19 липня 2021 року заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В. видала направлення № 384/4.2 на проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 .

Східне МУ Держпраці відповідно до наказу від 19 липня 2021 року № 1271 направило на проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування щодо дотримання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 головних державних інспекторів відділу контролю північного напрямку управління з питань праці Малініну Н.В. і Кімачука А.В. і заступника начальника відділу контролю північно-західного напрямку управління з питань праці Легкого О.В.

Інспекційне відвідування з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин мало розпочатися з 20 липня 2021 року та не могло перевищувати 10 робочих днів.

ФОП ОСОБА_1 отримав направлення від 19 липня 2021 року № 384/4.2 під особистий підпис 20 липня 2021 року, про що свідчить відповідний запис в направленні, вчинений позивачем.

20 липня 2021 року інспектор праці Малініна Н.В. відповідно до ст. 259 КЗпП України, ч. 1 ст. 8, ст. 11 Закону № 877, Порядку № 823 в присутності позивача під час проведення заходу державного контролю ФОП ОСОБА_1 за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця - АДРЕСА_1 (бар-магазин), розпочатого 20 липня 2021 року з 11:00, зобов`язала позивача у строк до 15:00 22 липня 2021 року надати для проведення заходу державного контролю завірені належним чином копії таких документів:

- трудові договори (контракти), (оформлені наказом чи розпорядженням), з усіма працівниками, які працюють, накази про прийняття на роботу;

- звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (таблиці 5 і 6);

- повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу (на всіх працівників), квитанції № 2 про отримання такого повідомлення;

- інші документи, що мають суттєве значення щодо оформлення трудових відносин;

- витяг з реєстру.

Вимога про надання документів від 20 липня 2021 року № СМУ1935/1092/ПД вручена ФОП ОСОБА_1 20 липня 2021 року о 15:00, про що позивач зробив відповідний запис у вимозі, який засвідчив власним підписом.

Вимога про надання документів виконана позивачем 22 липня 2021 року, що інспектор праці Малініна Н.В. засвідчила власним підписом у відповідній вимозі.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання законодавства у сфері праці ФОП ОСОБА_1 29 липня 2021 року складений акт № СМУ1935/1092/АВ, в якому відображені наведені нижче відомості.

Інспектори праці Малініна Н.В., Кімачук А.В., Легкий О.В. за участю ФОП ОСОБА_1 провели інспекційне відвідування - об`єкт відвідування, який використовує найману працю: АДРЕСА_1 (бар-магазин) з питань виявлення неоформлених працівників.

Суб`єкт господарювання, який використовує найману працю, - ФОП ОСОБА_1 .

Адреса виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: АДРЕСА_1 (бар-магазин).

Види об`єктів та/або господарської діяльності, щодо яких проводиться захід - 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Загальна кількість працівників станом на день проведення заходу державного нагляду (контролю) - 1 особа.

Інспекційне відвідування проводилось з питання виявлення неоформлених трудових відносин.

Загальна інформація про проведення заходу державного нагляду (контролю):

розпорядчий документ, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю), від 19 липня 2021 року № 1271;

посвідчення (направлення) від 19 липня 2021 року № 384/4.2;

тип заходу державного нагляду (контролю) - позаплановий;

форма заходу державного нагляду (контролю) - інспекційне відвідування.

Строк проведення заходу державного нагляду (контролю): початок - 20 липня 2021 року об 11:00; завершення - 29 липня 2021 року о 16:00.

Процес проведення заходу фіксувався посадовою особою органу державного нагляду (контролю) засобами відеотехніки.

20 липня 2021 року об 11:00 Східне МУ Держпраці на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 823, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією № 81, Законом № 877, ст. 259 КЗпП України, розпочало позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин, за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується найма праця: АДРЕСА_1 (бар-магазин).

Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця - АДРЕСА_1 здійснювалась відеофіксація камерою ThiEYEi60+.

ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність на підставі запису в ЄДР від 09 червня 2021 року № 000000492; перебуває на загальній системі оподаткування.

20 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 отримав копію направлення на проведення інспекційного відвідування під особистий підпис, про що зроблено запис на примірнику направлення Східного МУ Держпраці.

20 липня 2021 року під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця - АДРЕСА_1 (бар-магазин) знаходились громадяни, які надали усні пояснення, зафіксовані засобами відеотехніки ThiEYEi60+.

ОСОБА_3 пояснила, що працює на ФОП ОСОБА_1 приблизно тиждень на посаді бармен-офіціант; графік роботи - тиждень через тиждень з 09:00 по 24:00; змінниця ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 пояснила, що знаходиться на стажуванні третій день у ФОП ОСОБА_1 ; стажування безоплатне; трудовий договір не укладала; графік роботи тиждень через тиждень з 08:00 до 22:00; до обов`язків входить виконання функцій продавця; спецодягом, робочим місцем та обладнанням забезпечив роботодавець.

ОСОБА_5 пояснив, що проходить стажування другий день у ФОП ОСОБА_1 на посаді кухаря; графік роботи з 08:00 по 21:00; до обов`язків входить приготування їжі.

20 липня 2021 року інспектор праці внесла вимогу про надання документів № СМУ1935/1092/ПД, на виконання якої 22 липня 2021 року позивач надав копії трудових договорів від 20 липня 2021 року №№ 04, 05, 06 та від 29 червня 2021 року № 03; заяв про прийом на роботу; наказу від 20 квітня 2021 року № 4; повідомлення про прийняття працівників на роботу з квитанцією № 2; звіту про суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску з квитанцією № 2; наказу (розпорядження) від 25 червня 2021 року № 3; витягу з ЄДР.

На підставі цих документів посадові особи відповідача встановили таке.

ОСОБА_9 прийнята на посаду продавця продовольчих товарів з 29 червня 2021 року (наказ від 25 червня 2021 року № 3, трудовий договір № 03).

Повідомлення про прийняття працівників на роботу щодо працевлаштування ОСОБА_9 до органів ДПС надіслано 25 червня 2021 року, дата початку роботи 29 червня 2021 року. Згідно з квитанцією № 2 ГУ ДПС у Донецькій області (м. Слов`янськ) отримало повідомлення про прийняття на роботу 25 червня 2021 року об 11:49.

ОСОБА_5 прийнятий на посаду кухаря з випробувальним терміном строком на один тиждень з 20 липня 2021 року (наказ від 20 липня 2021 року № 4, трудовий договір від 20 липня 2021 року № 04).

ОСОБА_3 прийнята на посаду бармена з випробувальним терміном строком на один тиждень з 20 липня 2021 року (наказ від 20 липня 2021 року № 4, трудовий договір від 20 липня 2021 року № 05).

ОСОБА_7 прийнята на посаду продавця продовольчих товарів з випробувальним терміном строком на один тиждень з 20 липня 2021 року (наказ від 20 липня 2021 року № 4, трудовий договір від 20 липня 2021 року № 06).

Згідно з повідомленням про прийняття працівників на роботу щодо працевлаштування ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 дата початку роботи 20 липня 2021 року.

Повідомлення про прийняття цих працівників на роботу надіслане до ГУ ДПС у Донецькій (м. Слов`янськ) і отримано останнім 20 липня 2021 року о 12:21, що підтверджено квитанцією № 2.

З огляду на це посадові особи відповідача дійшли висновку, що повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслано та отримано ГУ ДПС у Донецькій області після допуску працівників до роботи.

Повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслане до органів ДПС в перший день інспекційного відвідування, після того, як позивачу засобами телефонного зв`язку повідомлено про проведення у нього за адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця - АДРЕСА_1 (бар-магазин), інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Між тим, згідно з поясненнями ОСОБА_3 , вона працює у ФОП ОСОБА_1 приблизно тиждень на посаді бармен-офіціант. Згідно з поясненнями ОСОБА_8 , вона знаходиться на стажуванні у ФОП ОСОБА_1 третій день; трудовий договір не укладала. Згідно з поясненнями ОСОБА_13 , він проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 другий день на посаді кухаря.

В розділі «Перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» акта від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ наведені такі питання:

- трудовий договір укладено між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом - ч. 1 ст. 21 КЗпП України;

- працівники допускаються до роботи після укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу - ч. 3 ст. 24 КЗпП України;

- повідомлення про прийняття працівника на роботу подано власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором - абз. 1 Постанови КМУ № 413.

За результатами інспекційного відвідування інспектори праці дійшли такого висновку: ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та Порядку № 413.

В розділі «Перелік питань щодо здійснення контролю за діями (бездіяльністю) посадових осіб Східного міжрегіонального управління Держпраці» акта від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ, на питання: «посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) та службове посвідчення, що засвідчує особу органу державного нагляду (контролю), пред`явлено»; «копію посвідчення (направлення) на проведення державного нагляду (контролю) надано»; «під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) розглядалися лише ті питання, які стали підставою для його проведення і зазначені у направленні (посвідченні) на проведення такого заходу» ФОП ОСОБА_1 надав відповіді: «Так», які засвідчив власним підписом.

В розділі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу та складеного акта» акта від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ позивач зазначив: «Зауваження відсутні», що засвідчив власним підписом.

Акт від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ підписаний інспекторами праці та ФОП ОСОБА_1

29 липня 2021 року позивач отримав примірник акта від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ, що засвідчив власним підписом у відповідному рядку акта.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив матеріали відеофіксації інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (файл 20210720_110539А, тип файлу МР4 (.mp4), розмір 3,18 ГБ, наданий відповідачем разом з відзивом на позовну заяву).

Відеозапис свідчить про таке.

Інспекційне відвідування розпочато 20 липня 2021 року об 11:05 (тут і далі - дата і час згідно з відеозаписом).

На відеозаписі зафіксовано опитування інспекторами праці особи, яка представилась ОСОБА_14 , (з 11:07:29 до 11:10:20). ОСОБА_14 повідомила, що працює два тижні на посаді продавця у ФОП ОСОБА_1 ; трудовий договір укладений; до обов`язків входить обслуговування клієнтів; підтвердила, що продає і приймає товар; на запитання: «Хто ще з вами знаходиться в приміщенні?» відповіла: «Ніхто».

Відеозапис свідчить, що з 11:06:40 до 11:10:20 за виносним столом поряд з приміщенням магазину обслуговування покупців здійснювала ще одна особа. ОСОБА_14 повідомила: « Дівчина на стажуванні» (11:10:07).

На відеозаписі зафіксовано опитування інспекторами праці особи, яка здійснювала обслуговування покупців за виносним столом і в подальшому представилась ОСОБА_8 , (з 11:10:21 до 11:11:48). ОСОБА_8 повідомила, що перебуває на стажуванні третій день; стажування проходить на посаду продавця. На запитання: «Чи оформлювала трудовий договір?» відповіла: «Ще ні, я ж на стажуванні». ОСОБА_8 підтвердила, що стажування проходить у ОСОБА_1 , зазначила, що у них усна угода «сподобається їй чи не сподобається». На запитання про те, як оплачується стажування, відповіла: «Поки безоплатне». На запитання, за яким графіком працює, відповіла: «Маємо тиждень через тиждень, сьогодні третій день, з 08:00 до 22:00». На запитання про те, хто забезпечив спецодягом, надав фартух, відповіла: «Наш роботодавець». Також ОСОБА_8 підтвердила, що робочим місцем і обладнанням її забезпечив роботодавець.

На відеозаписі зафіксовано опитування інспекторами праці особи, яка перебувала за столом на літньому майданчику в барі і в подальшому представилась ОСОБА_16 , (з 11:12:45 до 11:14:28). ОСОБА_16 на запитання: «На кого працюєте?» відповів: «На Когута», уточнивши: «Я ще не працюю, я перебуваю на стажуванні». На запитання: «Давно на стажуванні?» відповів: «Пару днів». На запитання про те, на кого стажується і що входить до обов`язків, відповів: «На кухаря, до обов`язків входить приготування їжі». На запитання: «Спецодяг, фартух роботодавець надав?» відповів: «Мій». На запитання: «Що по оплаті праці?» відповів: «Поки не знаю». На запитання, за яким графіком проходить стажування, відповів: З 08:00 до 21:00». На запитання, чи він один на стажуванні, відповів: «Один», уточнивши: «Один кухар».

Також на відеозаписі зафіксовано опитування особи, яка знаходилась за барною стійкою в барі, - ОСОБА_3 , (з 11:13:15 до 11:14:06).

Крім того, на відеозаписі зафіксований телефонний дзвінок інспектора праці Малініної Н.В. позивачеві за номером телефону: НОМЕР_2 , що зазначений в ЄДР, з 11:15:20 до 11:20:05 20 липня 2021 року.

В телефонній розмові інспектор праці повідомила ФОП ОСОБА_1 про те, що інспектори праці Малініна Н.В. , Кімачук А.В. та Легкий О.В. перебувають в приміщенні магазину-бару, що належить позивачеві, де проводять інспекційне відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин. Позивачу повідомлено про необхідність прибуття для отримання направлення на проведення інспекційного відвідування, про можливість надати документи тощо.

В телефонній розмові, з-поміж іншого, ФОП ОСОБА_1 повідомив: «… у нас все це оформлено, ОСОБА_6 працює відповідно до трудового законодавства… Я так розумію, у нас там все в порядку, раз людина оформлена, працює там офіційно…».

Водночас про наявність у нього будь-яких інших працівників, крім Наталі, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , станом на 11:20 20 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 в телефонній розмові з інспектором праці не повідомляв.

29 липня 2021 року інспектор праці Малініна Н.В. внесла позивачу припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № СМУ1935/1092/АВ/П, яким зобов`язала останнього усунути порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, абз. 1 постановочної частини Постанови № 413, в частині допуску до роботи ОСОБА_8 без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення про центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття на працівника на роботу, у строк до 12 серпня 2021 року.

Позивач отримав цей припис 29 липня 2021 року, що засвідчив власним підписом.

Доводячи відсутність в його діях порушень законодавства про працю, ОСОБА_1 надав суду такі документи:

- заяву ОСОБА_14 про застосування податкової соціальної пільги від 25 червня 2021 року, адресовану позивачу;

- повідомлення про прийняття працівника на роботу, сформоване у страхувальника 24 червня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_9 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу від 24 червня 2021 року № 3, дата початку роботи - 29 червня 2021 року; а також квитанцію № 2 про доставку повідомлення до ГУ ДПС у Донецькій області 24 червня 2021 року о 13:26:31;

- заяву ОСОБА_7 від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу, про прийняття її на роботу продавцем продовольчих товарів;

- заяву ОСОБА_7 про застосування податкової соціальної пільги від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу;

- заяву ОСОБА_3 від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу, про прийняття її на роботу барменом з 20 липня 2021 року;

- заяву ОСОБА_3 про застосування податкової соціальної пільги від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу;

- заяву ОСОБА_5 від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу, про прийняття його на роботу кухарем з 20 липня 2021 року;

- заяву ОСОБА_5 про застосування податкової соціальної пільги від 20 липня 2021 року, адресовану позивачу;

- табель обліку використання робочого часу за звітний період з 01 по 30 червня 2021 року, згідно з яким з позивачем в трудових відносинах перебувала одна особа - ОСОБА_9 , яка відпрацювала по 8 годин 29, 30 червня 2021 року;

- табель обліку використання робочого часу за звітний період з 01 по 31 липня 2021 року, згідно з яким з позивачем в трудових відносинах перебували чотири особи:

ОСОБА_9 , яка відпрацювала по 8 годин 01, 02, 05, 06, 07, 08, 09, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 липня 2021 року;

ОСОБА_18 , кухар, який відпрацював по 8 годин 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 липня 2021 року;

ОСОБА_3 , бармен, яка відпрацювала по 8 годин 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 липня 2021 року;

ОСОБА_7 , продавець продовольчих товарів, яка відпрацювала по 8 годин 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 липня 2021 року.

Разом з цим Східне МУ Держпраці надало суду засвідчені позивачем копії:

- повідомлення про прийняття працівника на роботу, сформованого у страхувальника 20 липня 2021 року, згідно з яким:

ОСОБА_5 прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу від 20 липня 2021 року № 4, дата початку роботи - 20 липня 2021 року;

ОСОБА_3 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу від 20 липня 2021 року № 4, дата початку роботи - 20 липня 2021 року;

ОСОБА_7 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу від 20 липня 2021 року № 4, дата початку роботи - 20 липня 2021 року;

- квитанції № 2 про доставку повідомлення про прийняття працівника на роботу до ГУ ДПС у Донецькій області 20 липня 2021 року о 12:21:10 (реєстраційний № );

- трудової книжки серії НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_2 ».

02 серпня 2021 року уповноважена особа - заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В. отримала акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ФОП ОСОБА_1 від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ

Того ж дня заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В. надіслала позивачу за адресою, вказаною в ЄДР, повідомлення про дату одержання документів.

В повідомленні йшлося про те, що Східне МУ Держпраці відповідно до п. 3 Порядку № 509 направляє повідомлення про дату одержання уповноваженою особою акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці ФОП ОСОБА_1 від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ; дата отримання - 02 серпня 2021 року.

В повідомленні зазначено, що відповідно до п. п. 2, 3, 4 Порядку № 509 штрафи накладаються керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факт використання праці неоформлених працівників. Справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку. Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішуються питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

У відповідному рядку повідомлення міститься запис про те, що воно надіслане 02 серпня 2021 року рекомендованим листом № 962, засвідчений підписом відповідальної особи. Факт здійснення поштового відправлення підтверджений фіскальним чеком підприємства поштового зв`язку.

Повідомлення про одержання документів від 02 серпня 2021 року отримане ФОП ОСОБА_1 30 серпня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

26 серпня 2021 року заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В., розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного контролю, від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ щодо порушень ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, дійшла висновку про те, що позивач допустив до роботи працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу».

Ці обставини слугували підставою для прийняття постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 26 серпня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ/П/ТД-ФС.

Керуючись ст. 265 КЗпП України, Порядком № 509 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В. вирішила накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 180 000,00 грн.

Сума штрафу підлягала сплаті протягом одного місяця з дня прийняття постанови до Державного бюджету України.

Постанова набрала законної сили з 26 серпня 2021 року і могла бути пред`явлена до виконання до 26 листопада 2021 включно.

27 серпня 2021 року постанова надіслана на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в ЄДР, рекомендованою поштовою кореспонденцією, що підтверджено фіскальним чеком підприємства поштового зв`язку.

Однак 30 вересня 2021 року поштове відправлення № 300 повернено відповідачу з відміткою підприємства поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 19 серпня 2022 року (вх. № 5558) Слов`янський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) разом з листом від 19 серпня 2022 року № 30804 надіслав матеріали виконавчого провадження АСВП НОМЕР_4, в тому числі копії постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 та виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС.

Вказаний лист представник позивача отримала засобами електронного зв`язку 19 серпня 2022 року, про що свідчить роздруківка з поштової скриньки користувача з електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в поштовому сервісі «Gmail».

Будь-які інші докази щодо предмета доказування суду не надані.

Ухвалою від 06 вересня 2022 року, керуючись принципом офіційного з`ясування обставин у справі, суд витребував у відповідача наказ чи інший розпорядчий акт про призначення позапланової перевірки позивача, направлення на перевірку тощо;акт від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ з усіма, доданими до нього документами; докази на підтвердження надіслання (вручення) позивачу акта від 29 липня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ; докази на підтвердження повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення; постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС та всі документи, що слугували підставою для її прийняття; докази надіслання (вручення) позивачу постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26 серпня 2021 року № СМУ1935/1092/АВ/П/ТД-ФС; всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

В повному обсязі витребувані докази відповідач суду не надав, про причини, що унеможливили їх подання, суд не повідомив, а тому справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного (нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

За приписами абз. 3 ст. 1 Закону 877 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Ч. 4 ст. 2 Закону № 877 установлено, що заходи контролю здійснюються органами […], державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, […] у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, […]

Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону № 877 зазначені у ч. 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст. 1, ст. 3, ч. ч. 1, 4, 6-8, абз. 2 ч. 10, ч. ч. 13 та 14 ст. 4, ч. ч. 1-4 ст. 5, ч. 3 ст. 6, ч. ч. 1-4 та 6 ст. 7, ст. ст. 9, 10, 19, 20, 21, ч. 3 ст. 22 цього Закону.

Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю регламентований главою XVIII Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на положення ч. 5 ст. 2 Закону № 877 органи Держпраці при проведенні заходів державного нагляду (контролю) мають забезпечити додержання принципів державного нагляду (контролю); вимог щодо місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмежень у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактувань норм на користь суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборони на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерій ризику; права суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальності посадових осіб органу державного нагляду (контролю); прав суб`єктів господарювання; права на консультативну підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) та умов віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.

П. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, (далі - Положення № 96), визначено, що Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику, зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю належить до основних завдань Держпраці (пп. 1 п. 3 Положення № 96).

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особам, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Порядку № 96).

Відповідно до п. 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

П. 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці визначено, що відповідач є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується. Повноваження Східного МУ Держпраці поширюються на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до пп. 1 п. 3 Положення одним із основних завдань Східного МУ Держпраці є реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з пп. 5 п. 4 Положення відповідач відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю;

Таким чином, у спірних правовідносинах Східне МУ Держпраці як територіальний орган Держпраці здійснювало державний контроль за дотриманням законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 823).

З приводу чинності Порядку № 823 та можливості його застосування до спірних правовідносин суд зазначає таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року у справі № 640/17424/19, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, норми Порядку № 823 підлягали застосуванню до 14 вересня 2021 року включно, тобто поширювались і на спірні правовідносини.

Відповідно до п. 1 Порядку № 823 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-ІV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-ІV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

П. 2 Порядку № 823 установлено, щодо заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для здійснення інспекційного відвідування визначені п. 5 Порядку № 823.

Так, згідно з пп. 3 п. 5 Порядку № 823 підставою для здійснення інспекційного відвідування є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до якої не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у пп. пп. 1, 2, 4-7 цього пункту.

З-поміж іншого такими джерелами інформації є повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю) про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо не оформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин (пп. 5 п. 5), інформація Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу (пп. 6 п. 5).

Суд встановив, що підставою для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 слугувало рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої з джерел, зазначених у пп. пп. 1, 2 4-7 цього пункту, а саме - інформації, викладеної в листі Виконавчого комітету Лиманської міської ради від 01 липня 2021 року № 87/03-17 про виявлення у позивача за адресою: АДРЕСА_1 в барі-магазині працівників, які станом на 27 червня 2021 року не були працевлаштовані, а також інформації Пенсійного фонду України про те, останній актуальний звіт з єдиного внеску поданий страхувальником за серпень 2020 року; з 01 вересня 2020 року страхувальник подав одне повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Отже, обґрунтованими є доводи відповідача про наявність передбачених пп. 3 п. 5 Порядку № 823 підстав для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з п. 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів, що визначено п. 9 Порядку № 823.

Права інспекторів праці визначені п. 10 Порядку № 823.

Серед іншого, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених п. 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

[…]

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до пп. 8 п. 12 Порядку № 823, серед іншого, інспекторам праці забороняється проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені п. 9 цього Порядку.

П. 13 Порядку № 823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:

1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;

2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування;

3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування;

4) вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення визначеного п. 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу;

5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування;

6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою;

7) перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки;

8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;

9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування;

10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці;

11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань;

12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

13) оскаржувати відповідно до п. 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці.

П. 16 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці (п. 17 Порядку № 823).

П. 18 Порядку № 823 визначено, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно з п. 19 Порядку № 823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Відповідно до п. 24 Порядку № 823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

За правилами, наведеними у п. 25 Порядку № 823, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Східне МУ Держпраці довело належними і допустимими доказами той факт, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог Порядку № 823.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 покликається на те, що в порушення приписів ч. 4 ст. 6 Закону № 877 інспекційне відвідування тривало понад два робочі дні.

Суд відхиляє цей аргумент позивача з огляду на те, що у спірних правовідносинах спеціальним нормативно-правовим актом, який визначав процедуру інспекційного відвідування, в тому числі його строки, був Порядок № 823, п. 9 якого встановлено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відхиляючи цей довод позивача, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27 жовтня 2022 року у справі № 360/2789/21, а саме:

«[…]

45. З аналізу ч. 5 ст. 2 Закону № 877 вбачається, що органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю) керуються цим Законом з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

46. Спеціальним законом, який відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 877 повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема Глава XVIII «Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю».

47. Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

48. На час виникнення спірних правовідносин, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами було врегульовано Порядком № 823, згідно якого заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, здійснюються відповідно до вимог Закону № 877 та з урахуванням п. п. 2-4 цього Порядку, окрім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

[…]

51. Зважаючи на те, що Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці інспекційне відвідування позивача здійснювалось на предмет додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, твердження позивач про те, що відповідач, при здійсненні інспекційного відвідування, мав керуватись Законом № 877, […], є безпідставними.

[…]».

Щодо посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17 та від 17 березня 2021 року у справі № 500/2878/18, суд зауважує наступне.

В постанові від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17 Верховний Суд зазначив таке:

«[…]

Підставою для проведення позапланової перевірки (інспекційного відвідування) було звернення фізичної особи, яка повідомила про невідповідність записів у трудовій книжці та невиплату коштів.

В абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

Як свідчить наказ про проведення перевірки, перевірку ФОП ОСОБА_2 проведено на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалість робочого часу, оплати праці та поза межами питань зазначених в наказі - часу відпочинку.

При цьому, суди попередніх інстанцій не з`ясували чи підлягали перевірці відповідно до звернення ОСОБА_3 та абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, питання, які були предметом перевірки. Тобто, чи висловлювала гр. ОСОБА_3 у зверненні про необхідність проведення перевірки питань, які були предметом перевірки.

Суди попередніх інстанцій вдалися до оцінки виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці не з`ясувавши чи відповідні вимоги були висловлені у зверненні гр. ОСОБА_3

Крім того, суди попередніх інстанцій вдалися до оцінки виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці щодо інших працівників магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» належному ФОП ОСОБА_2, які не звертались до відповідача з відповідними зверненнями щодо порушення їх прав.

[…]».

В постанові від 17 березня 2021 року у справі № 500/2878/18 Верховний Суд зазначив таке:

«[…]

37. В абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

38. Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

39. Підставою для проведення позапланової перевірки (інспекційного відвідування) позивача було звернення ОСОБА_1, яка просила перевірити ТОВ «Домобудівник» на предмет правильності невиплати їй компенсації за невикористанні дні щорічної відпустки.

40. Тобто, підставою для проведення перевірки було зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (щодо правильності невиплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки).

41. В свою чергу, як вбачається з направлення на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування) та акту інспекційного відвідування відповідач вийшов за межі предмета інспекційного відвідування та здійснив перевірку оформлення трудових договорів (контрактів) щодо інших працівників відповідача та з питань, які не були заявлені ОСОБА_1.

42. При цьому, колегія суддів Верховного Суду наголошує, що в такому випадку суд не повинен вдаватися до оцінки виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці щодо інших працівників позивача, які не звертались до відповідача з відповідними зверненнями щодо порушення їх прав.

[…]».

Суд зауважує, що висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17 та від 17 березня 2021 року у справі № 500/2878/18, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки фактичні обставини цих справ не є тотожними фактичним обставинам у справі, що розглядається.

Так, у справах, які були предметом розгляду Верховного Суду, позапланові заходи державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування були призначені за зверненнями конкретної особи щодо порушення її трудових прав, однак відповідачі вдалися до перевірки дотримання вимог законодавства про працю з іншими працівниками, які з відповідними зверненнями не зверталися, що зумовило висновок Верховного Суду про те, що відповідачі вийшли за межі предмета інспекційного відвідування.

Разом з тим, у справі, що розглядається, позаплановий захід державного нагляду (контролю) був призначений не за зверненням конкретної особи, а на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що посадові особи Східного МУ Держпраці провели не один, а два позапланові заходи державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування (20 і 29 липня 2021 року); про те, що про підстави призначення другого заходу позивач не був поінформований; про те, що на час проведення другого заходу контролю у позивача не було неоформлених працівників тощо.

Наявні у справі письмові докази, зокрема наказ від 19 липня 2021 року № 1271 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), направлення на проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 від 19 липня 2021 року № 384/4.2 та акт 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ, свідчать, що у спірних правовідносинах мав місце лише один позаплановий захід контролю у формі інспекційного відвідування з питання виявлення неоформлених трудових відносин, який розпочався 20 липня 2021 року і завершився 29 липня 2021 року.

Суб`єктивне помилкове сприйняття позивачем ситуації не впливає на фактичні обставини цієї справи та їх оцінку судом.

Той факт, що 29 липня 2021 року, підписуючи акт, позивач вважав, що «він складений за наслідками другого інспекційного відвідування, а за наслідками інспекційного відвідування, яке відбулося 20 липня 2021 року, у відповідача не виникло ніяких питань», не є свідчення того, що Східне МУ Держпраці провело два позапланові державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування 20 і 29 липня 2021 року.

До того ж, у разі виникнення у позивача складнощів в розумінні порядку (процедури) проведення заходів державного нагляду (контролю), в період з 20 по 29 липня 2021 року він об`єктивно мав можливість звернутися за професійною правничою допомогою.

Щодо дотримання процедури розгляду справи про накладення штрафу суд зазначає таке.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 1 Порядку № 509 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. ч. 2-7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Абз. 1 п. 2 Порядку № 509 установлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Абз. 4 п. 2 Порядку № 509 визначені підстави для накладення штрафу, однією з яких є акт, складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно з п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою, документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надіслання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Відповідач довів належними і допустимими доказами, що під час розгляду справи про накладення штрафу уповноважена особа Східного МУ Держпраці діяла з дотриманням Порядку № 509.

Так, матеріали справи розглянуті уповноваженою особою в розумінні абз. 1 п. 2 Порядку № 509, тобто заступником начальника Східного МУ Держпраці; за наявності підстав, зазначених у абз. 4 п. 2 Порядку № 509, а саме, акта інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ; в межах строків, визначених п. 3 Порядку № 509; а також з дотриманням вимог п. 4 цього Порядку.

З приводу доводів позивача про те, що він не був повідомлений про дату розгляду справи, що позбавило його можливості скористатися правом на захист та призвело до прийняття необґрунтованого рішення за наслідками її розгляду, суд зазначає таке.

В обґрунтування цих доводів позивач покликався на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 серпня 2020 року у справі № 822/1037/18, від 04 травня 2022 року у справі № 300/3288/20 та від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20.

В постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 822/1037/18 Верховний Суд навів такий висновок:

«[…]

11. При цьому суд касаційної інстанції зауважує, що відповідно до п. 8 Порядку № 509 розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абз. 5 п. 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п. 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

12. За таких обставин суд касаційної інстанції приходить до висновку, що відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи управлінням Держпраці […]. Це свідчить, що викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю, а підлягають перевірці.

[…]».

З приводу посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 822/1037/18, суд зауважує, що предметом спору у справі № 822/1037/18 була постанова про накладення штрафу, прийнята 22 лютого 2018 року.

Абз. абз. 1-2 п. 8 Порядку № 509 в редакції від 16 травня 2017, яка була чинною на час прийняття постанови від 22 лютого 2018 року, було передбачено, що під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються питання щодо задоволення клопотання; за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п. 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Натомість на час прийняття постанови, яка є предметом спору у справі, що розглядається, тобто станом на 26 серпня 2021 року, Порядок № 509 діяв у редакції від 03 серпня 2021 року.

Абз. абз. 1-2 п. 4 Порядку № 509 в редакції від 03 серпня 2021 року було передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Абз. 5 п. 2 Порядку № 509 в редакції від 03 серпня 2021 року було передбачено, що штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

При цьому п. 8 Порядку № 509 був виключений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю».

Отже, висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 822/1037/18, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин внаслідок зміни правового регулювання.

В постанові від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20 Верховний Суд навів такі висновки:

«[…]

25. За приписами п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абз. 3-7 п. 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абз. 3-7 п. 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

26. Своєю чергою, п. 6, 7 Порядку № 509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу були виключені станом на дату прийняття спірної постанови на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України № 823.

27. Тобто, Порядок № 509 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначав обов`язку для відповідача у завчасному повідомленні позивача про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

28. У цій справі судами попередніх інстанцій було встановлено, що повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, адресоване фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 від 02 березня 2020 року було їй відправлено 03 березня 2020 року.

29. У вказаному повідомленні не зазначено дати розгляду справи (розгляд справи відбувся 26 березня 2020 року), натомість вказано, що про результати розгляду справи про накладення штрафу буде повідомлено додатково.

30. Вказані обставини підтверджують доводи позивача про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не знала про дату, час та місце розгляду відповідачем справи про притягнення її до відповідальності, тому не могла брати участь у такому засіданні та надавати пояснення для власного захисту.

31. На думку позивача, ключове правове питання у справі полягає в тому: чи означає скасування обов`язку уповноваженої посадової особи повідомляти суб`єкту господарювання про розгляд його справи про накладення штрафу, також і скасування права останнього на участь у процесі прийняття рішення про притягнення його до відповідальності.

32. У ст. 3 Закону № 877 серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

33. Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття «несприятливих» адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

34. У цій справі на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 75 568 грн. Такий штраф є суттєвим для фізичної особи-підприємця.

35. Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18, досліджуючи питання обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення, зробив висновок про те, що санкції за порушення законодавства про працю та зайнятість населення співмірні з покараннями за злочини.

36. При цьому, слід наголосити, що вказані санкції є фінансовою відповідальністю (за висновком Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 260/1743/19), а не кримінальною.

37. Колегія суддів вважає, що особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.

38. Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

39. Відповідаючи на ключове питання касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що виключення п. 6, 7 Порядку № 509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності.

[…]».

В постанові від 04 травня 2022 року у справі № 300/3288/20 Верховний Суд навів висновки, аналогічні тим, що викладені в постанові від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20.

Отже, за висновком Верховного Суду, викладеним в постановах від 04 травня 2022 року у справі № 300/3288/20 та від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20, виключення п. п. 6, 7 Порядку № 509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 навела такий висновок: незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд в своїх постановах, зокрема в постанові від 17 жовтня 2023 року у справі № 821/1115/16, також вказав на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію.

Суд зауважує, що в постановах, які були прийняті пізніше, Верховний Суд навів висновок, відмінний від того, що викладений в постановах від від 04 травня 2022 року у справі № 300/3288/20 та від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20, на які покликається позивач.

Так, в постанові від 21 червня 2022 року № 140/9122/20 Верховний Суд зазначив таке:

«[…]

35. Отже, Порядок № 509, в редакції чинній на момент прийняття оспорюваної постанови, не передбачає розгляду справи про накладення штрафу за участі суб`єкта господарювання та не зобов`язує повідомляти останнього про дату, час та місце розгляду справи.

[…]

37. Разом з тим, вказаний Порядок № 509 зобов`язує уповноважену посадову особу письмово повідомити суб`єкта господарювання не пізніше ніж через п`ять днів після отримання документів, зазначених в абз. абз. 3-7 п. 2 цього Порядку, рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.

38. У справі, яка розглядається суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ СК «Сервісна компанія Сабсоіл» 15.04.2020 письмово повідомлено листом про отримання уповноваженою посадовою особою документів шляхом надіслання рекомендованого поштового відправлення з описом документів від 14.04.2020 року № 1236/009 (за адресою позивача, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - […]).

39. Вказаний лист повернувся на адресу Управління Держпраці з відміткою поштового відділення від 05.05.2020 «за закінченням встановленого строку зберігання».

40. Колегія суддів наголошує на тому, що ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути відповідальності, не можуть бути підставою для скасування постанови.

41. Добросовісний суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним документів, як на підставу, що звільняє його від настання, у зв`язку з цим, негативних наслідків.

42. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.09.2019 у справі № 825/1109/16.

43. У зв`язку із наведеним колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що, уповноваженою особою відповідача було належним чином виконано вимоги, зокрема, п. 3 Порядку № 509 та відповідно й про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

[…]».

В постанові від 07 листопада 2023 року у справі 280/1715/21 Верховний Суд зазначив таке:

«[…]

58. П. 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-тиденний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абз. 3-7 п. 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абз. 3-7 п. 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

59. Відповідно до п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абз. 3-7 п.2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

60. При цьому, редакція Порядку № 509, яка застосовувалася під час винесення відповідачем оскаржуваної постанови, не покладала на уповноважених посадових осіб обов`язку з повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи про накладення штрафу.

61. Також судом першої інстанції було встановлено, що головним спеціалістом відділу державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспектором праці ОСОБА_6 на підставі службової записки від 29.07.2020 передано 29.07.2020 уповноваженій посадовій особі (начальнику управління) акт інспекційного відвідування № ОМС-ЗП 10155/1757/НД/АВ від 14.07.2020 та матеріали заходу контролю щодо ФОП ОСОБА_1

62. Крім того, на виконання п.3 Порядку №509 складено письмове повідомлення від 29.07.2020 № 01-15/870, яке надіслано позивачу 29.07.2020 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення № 304 та описом вкладення, однак не було вручено позивачу з незалежних від Управління причин.

63. Таким чином, Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що відповідач належним чином виконав вимоги Порядку № 509 щодо повідомлення позивача про надходження матеріалів інспекційного відвідування до уповноваженої посадової особи органу.

64. Також позивачем не надано фактичних даних на підтвердження того, що його обізнаність про розгляд відповідачем питання про притягнення до відповідальності у даному випадку і присутність позивача на цьому розгляді призвело б до прийняття іншого рішення за наслідками розгляду справи, адже позивач не навів жодних аргументів на спростування інкримінованого йому порушення.

[…]».

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що до спірних правовідносин належить застосовувати норми Порядку № 509, зокрема п. 3 цього Порядку, з урахуванням останньої правової позиції Верховного Суду, яка, серед іншого, викладена в постановах від 21 червня 2022 року № 140/9122/20 та від 07 листопада 2023 року у справі 280/1715/21.

Суд встановив, що акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ФОП ОСОБА_1 від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ уповноважена особа - заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В. отримала 02 серпня 2021 року.

Того ж дня на адресу ФОП ОСОБА_1 , яка зазначена в ЄДР, рекомендованою поштовою кореспонденцією було надіслано повідомлення про дату одержання документів.

Отже, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 21 червня 2022 року № 140/9122/20 та від 07 листопада 2023 року у справі 280/1715/21, суд дійшов висновку, що відповідач виконав вимоги п. 3 Порядку № 509 в частині повідомлення позивача про дату одержання документів.

Дійсно, повідомлення про дату одержання документів позивач отримав 30 серпня 2021 року, тобто вже після того як уповноважена особа Східного МУ Держпраці розглянула матеріали справи та прийняла постанову про накладення штрафу, яка є предметом спору.

Між тим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що Порядок № 509 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не покладав на Східне МУ Держпраці чи його уповноважену особу обов`язку повідомляти суб`єкта господарювання про дату, час і місце розгляду справи та не зобов`язував розглядати справу за його участю.

Крім того, Порядок № 509 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не ставив можливість розгляду справи в залежність від факту отримання суб`єктом господарювання повідомлення, згаданого в п. 3 цього Порядку.

До того ж слушним є зауваження відповідача про те, що повідомленням про дату одержання документів, яке було надіслано 02 серпня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 отримав майже через три тижні після його відправлення.

В цьому контексті варто зауважити, що добросовісний суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою свого місцезнаходження.

Відповідно до пп. 2 п. 1, п. 2 розділу ІІ. Нормативні строки пересилання поштових відправлень Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої поштової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області становлять - Д + 3, де

Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової скриньки до початку останнього виймання,

3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в п. 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, рекомендоване повідомлення № 962, яке було надіслано 02 серпня 2021 року (понеділок) з м. Покровськ Донецької області до м. Слов`янськ Донецької області мало бути доставлено адресату - ФОП ОСОБА_1 06 серпня 2021 року (п`ятниця), виходячи з нормативного строку пересилання поштової кореспонденції (день подання поштового відправлення + 3 дні на його пересилання + 1 день, оскільки йшлося про рекомендовану кореспонденцію). До того ж з 02 по 06 серпня 2021 року не було неробочих днів, які б впливали на продовження строку пересилання поштової кореспонденції.

Таким чином, діючи з належною добросовісністю, позивач об`єктивно міг отримати повідомлення про дату одержання документів задовго до дати розгляду справи (26 серпня 2021 року), однак такою можливістю позивач не скористався.

Крім того, в неповідомленні про дату, час і місце розгляду справи позивач вбачає порушення його права на участь в процесі прийняття рішення, права на захист, права на надання пояснень і додаткових документів тощо, що, за висновком позивача, призвело, до прийняття необґрунтованого рішення за наслідками її розгляду.

Між тим, суд встановив, що позивач був обізнаний про факт проведення інспекційного відвідування (20 липня 2021 року ознайомлений з направлення на його проведення), під час інспекційного відвідування надав витребувані відповідачем документи та мав можливість подати додаткові документи чи пояснення, якщо вважав це за необхідне; 29 липня 2021 року отримав акт від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ, в якому зазначив, що у нього зауваження відсутні. Правом викласти свої заперечення і зауваження до акта перевірки позивач не скористався.

Також варто відзначити, що разом з позовною заявою та іншими заявами по суті справи позивач не надав додаткові докази, які не були предметом розгляду Східного МУ Держпраці та спростовували висновок останнього про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю. Ні позовна заява, ні інші заяви по суті справи, подані позивачем, не містять додаткових пояснень чи аргументів, які б спростовували висновок відповідача про факт вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення законодавства про працю.

Отже, позивач не надав фактичних даних на підтвердження того, що його обізнаність про дату і час розгляду справи та присутність на цьому розгляді призвели б до прийняття іншого рішення, ніж те, що було прийнято уповноваженою особою Східного МУ Держпраці та є предметом спору у цій справі.

З приводу наведених у відповіді на відзив тверджень позивача про те, що «відповідач направив повідомлення про дату отримання п о з и в а ч е м документів від 02 серпня 2021 року», в якому зазначено, що «п о з и в а ч отримав акт перевірки 02 серпня 2021 року» і позивачу «незрозуміло у який спосіб акт був вручений йому 02 серпня 2021 року» суд зазначає таке.

Аналіз положень абз. 1 п. 3 Порядку № 509 зумовлює висновок, що початок перебігу строку для розгляду справи про накладення штрафу пов`язаний з днем, що настає за днем одержання документів уповноваженою особою, тобто посадовою особою відповідача, уповноваженою на розгляд справи, а не з днем одержання акта чи інших матеріалів суб`єктом господарювання.

В повідомленні про дату одержання документів від 02 серпня 2021 року йдеться про те, що 02 серпня 2021 року акт від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ отримав не ФОП ОСОБА_1 , а уповноважена особа - заступник начальника Східного МУ Держпраці Зуб Г.В., що відповідає вимогам абз. 2 п. 3 Порядку № 509.

Отже, суд відхиляє ці доводи позивача як такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні ним п. 3 Порядку № 509 та помилковій інтерпретації змісту повідомлення про дату одержання документів.

Щодо правомірності застосування до позивача штрафу суд зазначає таке.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (в редакції, чинній на час виявлення інспекторами праці порушення законодавства про працю), юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

З 01 січня 2021 року мінімальна заробітна плата була установлена в розмірі 6 000,00 грн (ст. 8 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).

Таким чином, на час виявлення порушення мінімальна заробітна плата становила 6 000,00 грн.

Як наслідок, штраф, передбачений абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, дорівнював 60 000,00 грн (10 х 6 000,00 грн) за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Укладання трудового договору регламентовано нормами ст. 24 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

При цьому п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України визначено, що додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою;

За правилами ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», яка на час виникнення спірних правовідносин діяла в редакції від 05 березня 2020 року, було установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Суд зауважує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28 липня 2010 року № 327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що для наявності складу правопорушення, яке передбачає застосування санкцій у фіксованому розмірі за кожного працівника, визначальним фактором є усвідомлення особи, яка виконує роботу в інтересах позивача, як працівника цього роботодавця, з обов`язковим зазначенням елементів підпорядкування та окресленням кола її обов`язків.

Відповідач доводив, що з урахуванням матеріалів відеофіксації, усних пояснень осіб, які чітко визначали себе працівниками ФОП ОСОБА_1 без сумнівів зауважуючи про всі елементи, притаманні саме трудовим відносинам, докази, зібрані в ході інспекційного відвідування, слід вважати узгодженими між собою та достатніми для висновку про порушення позивачем вимог ст. ст. 21, 24 КЗпП України.

Відповідач наголошував, що з аналізу наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівники позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були допущені до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчого влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На переконання суду, обставини того, що під час інспекційного відвідування інспектори праці встановили факт допуску позивачем до роботи без оформлення трудового договору трьох працівників - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , підтверджені належними та допустимими доказами (актом інспекційного відвідування, поясненнями цих осіб, наданими під час інспекційного відвідування та відображеними в акті, матеріалами відеофіксації).

Таким чином, застосування до ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання, що перебуває на загальній системі оподаткування, штрафу в розмірі 180 000,00 грн (3 х 60 000,00 грн) із розрахунку 10 розмірів мінімальної заробітної плати за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, є законним і обґрунтованим.

В акті від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ зафіксовані усні пояснення працівників позивача, які були відібрані інспекторами праці.

Так, ОСОБА_3 пояснила, що працює на ФОП ОСОБА_1 приблизно тиждень на посаді бармен-офіціант, графік роботи - тиждень через тиждень з 09:00 по 24:00. ОСОБА_8 пояснила, що знаходиться на стажуванні третій день у ФОП ОСОБА_1 , стажування безоплатне, трудовий договір не укладала, графік роботи тиждень через тиждень з 08:00 до 22:00, до обов`язків входить виконання функцій продавця, спецодягом, робочим місцем та обладнанням забезпечив роботодавець. ОСОБА_5 пояснив, що проходить стажування другий день у ФОП ОСОБА_1 на посаді кухаря, графік роботи з 08:00 по 21:00, до обов`язків входить приготування їжі.

Надані позивачем письмові докази, в тому числі заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 20 липня 2021 року про прийняття на роботу, табель обліку використання робочого часу за звітний період з 01 по 31 липня 2021 року; повідомлення про прийняття працівників на роботу, сформоване 20 липня 2021 року, квитанції № 2 про доставку повідомлення про прийняття працівника на роботу до ГУ ДПС у Донецькій області 20 липня 2021 року о 12:21:10, не спростовують висновок суду про те, що ФОП ОСОБА_1 допустив цих осіб до роботи до фактичного укладання трудових договорів та повідомлення про їх працевлаштування центрального органу виконавчого влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, матеріали відеофіксації інспекційного відвідування свідчать про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 були опитані інспекторами праці 20 липня 2021 року з 11:05 до 11:15. При цьому жодна з цих осіб не повідомила про наявність у неї укладеного трудового договору з ФОП ОСОБА_1 , однак зазначили, що станом на 20 липня 2021 року працюють (перебувають на стажуванні) у позивача щонайменше два дні.

За цих обставин наявність заяв цих осіб про прийняття на роботу, датованих 20 липня 2021 року, а також наказу позивача від 20 липня 2021 року № 4 про прийняття їх на роботу з 20 липня 2021 року, не спростовують висновку про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 фактично були допущені до роботи без укладання трудового договору.

Повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , сформоване у страхувальника 20 липня 2021 року, і доставлено до ГУ ДПС у Донецькій області 20 липня 2021 року о 12:21:10, тобто вже після того, як інспектори праці опитали цих осіб та повідомили позивачеві про те, що інспектори праці перебувають в приміщенні магазину-бару, що належить позивачеві, де проводять інспекційне відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин. До того ж в телефонній розмові з інспектором праці, яка відбулася з 11:15 до 11:20 20 липня 2021 року, позивач повідомив лише про одну працевлаштовану особу на ім`я ОСОБА_6 , про інших працівників, які перебувають з ним у трудових відносинах чи проходять стажування позивач не повідомляв.

З приводу стажування варто відзначити таке.

Кожна особа має право реалізовувати свої здібності до праці шляхом укладення трудового договору або цивільно-правового, що залежить від характеру праці.

Якщо ці відносини мають ознаки трудових, то відповідно до імперативних положень ч. 3 24 КЗпП України роботодавцю - фізичній особі забороняється залучати працівника до роботи без укладення трудового договору в письмовій формі.

Ч. ч. 1, 2 ст. 26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що стажування можуть проходити особи, які потребують практичного досвіду, закріплення теоретичних знань на практиці та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 260/2181/20).

Між тим, допуск до стажування не звільняє роботодавця від обов`язку оформити трудові відносини з працівником відповідно до вимог трудового законодавства.

Також суд зауважує, що надані позивачем письмові докази, в тому числі заяви про прийняття на роботу, повідомлення про прийняття працівників на роботу, табель обліку робочого часу, не спростовують пояснень ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) про те, що вони були допущені до роботи (стажування) до 20 липня 2021 року, що також свідчить про вчинення позивачем порушення законодавства про працю - фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Надані суду письмові докази, зокрема трудова книжка серії НОМЕР_3 , зумовлює висновок, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою. В акті від 29 липня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ, а в подальшому - в оскаржуваній постанові прізвище, ім`я та по батькові цієї особи відображено відповідно до того, як вона представилась інспекторам праці, що підтверджено відеозаписом інспекційного відвідування.

Суд зауважує, що інспектори праці не наділені повноваженнями вимагати у фізичних осіб документи, які посвідчують їх особу. Як наслідок, в разі згоди таких осіб надати усні чи письмові пояснення, їх персональні дані можуть прийматися зі слів.

За приписами ч. 2 ст. 265 КЗпП України інспектору праці належить встановити наявність у особи статусу «працівника». Відсутність у працівника при собі документа, що посвідчує його особу, рівно як і відсутність у інспекторів праці певних персональних даних працівника, не належать до обставин, що звільняють роботодавця від відповідальності за порушення трудових прав такої особи.

Право інспекторів праці відбирати пояснення, в тому числі усні, прямо передбачено пп. 3 п. 10 Порядку № 823 та п. «і» ч. 1 ст. 12 Конвенції № 81.

З огляду на це суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач не довів факт порушення законодавства про працю, зокрема через відсутність письмових пояснень працівників.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що Східне МУ Держпраці довело належними та допустимими доказами факт вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення законодавства про працю, яке виявилося у фактичному допуску до роботи без оформлення трудового договору 3 працівників - ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та відповідність постанови від 26 серпня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю критеріям, наявним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Як наслідок, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною і скасування постанови Східного МУ Держпраці від 26 серпня 2021 року № СМУ/1935/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю належить відмовити повністю.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому за правилами ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (ідентифікаційний код: 43866127, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Суддя Т.О. Кравченко