Справа № 140/29110/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/29110/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс»» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» (далі - ТОВ «НВП «Укрресурс»», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до контракту від 25.01.2017 №9UKR-H&N ТОВ «НВП «Укрресурс»» придбало пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття (бувші у використанні), які транспортовано вантажними автомобілями двома партіями (по 112 контейнери).

З метою митного оформлення товару декларант позивача подав митні декларації (далі - МД) №23UA16U0 та №23UA24U9, у кожній з яких митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються в сумі 8400,00 євро, що по чинному на той момент курсу НБУ за 1 євро становило 337202,88 грн та 337110,48 грн відповідно (разом 16800,00 євро або 674 313,36 грн).

Однак, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2, згідно з якими митну вартість встановлено у розмірі 9770,10 євро, що еквівалентно 392202,88 грн та 10044,56 євро, що еквівалентно 403110,48 грн (разом 19814,66 євро або 795 313,36 грн) та видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001335 та №UA205140/2023/001512.

Для можливості розмитнення товару та отримання його у користування ТОВ «НВП «Укрресурс»» доплатило різницю у митних платежах 73110,91 грн та подало нові вантажно-митні декларації з скоригованою вартістю товару №23UA95U1 та №23UA84U0 на підставі яких товар було розмитнено і випущено в обіг.

Позивач вважає рішення Волинської митниці про коригування митної вартості від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2 необґрунтованими, незаконними і такими, що підлягають скасуванню.

Вказує, що декларантом до митного оформлення надано усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Стосовно розбіжностей сум інвойсу і платіжного документу від 04.04.2023 №30, пояснює, що керуючись пунктом 4.1 договору від 25.01.2017 №9UKR-H&N проведено 100% оплату за товар згідно рахунку замовлення №33 від 30.03.2023, в якому вказано суму на дві поставки.

Так, оплата згідно із платіжним документом від 04.04.2023 №30 на загальну суму 17796 євро включає 16800 євро - оплата за товар за дві поставки та 996 євро - післяплата за попередню поставку згідно з доповнень до договору, які передбачають після оплату за товар. На підтвердження зазначеного також надано лист б/н відправника від 19.04.2023 щодо 100% оплати відвантаження.

Щодо твердження митного органу про заниження транспортних витрат зазначає, що декларант не впливає на ціноутворення перевізника з яким укладено договір і інформацію яку він відображає у довідці.

Стосовно посилання митного органу на графік поставок заявлених в пункті 3 додаткової угоди №1 від 17.06.2019, зазначає, що Волинська митниця не звернула увагу, що при митному оформленні було надано додаткову угоду від 04.01.2023 №3, якою пункт 3 викладено в новій редакції відповідно до якої, товар повинен поставлятися згідно з вказаним у рахунку, який є невід`ємною частиною договору.

В спростування сумнівів митного органу про те, що в декларації країни відправлення №23DE67A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, зазначає така інформація не передбачена по формі такого документу, а відображена у суміжних документах інвойсі та митній декларації та не зрозуміло як, на думку митного органу, відсутність такого рядка впливає на визначення митної вартості.

Вважає, що Волинська митниця не довела та не обґрунтувала наявності розбіжностей у документах, поданих позивачем, які зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), також не надала обґрунтування ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару

Також Волинська митниця не обґрунтувала підстави незастосування другого - п`ятого методів при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару, а також відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

Зауважує, що згідно з митною декларацію, використаною митним органом для коригування митної вартості товару, імпортованого позивачем, умови поставки є відмінними від тих, що мали місце за обставин цієї справи; також митна вартість у наведеній декларації визначалася декларантом за резервним методом.

З огляду на вказане просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.116).

Представник відповідача у відзиві адміністративний позов не визнала, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30.05.2012 №651, статті 257 МК України для митного оформлення товару: «пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття» декларантом в інтересах ТОВ «НВП «Укрресурс»» подано МД №23UA16U0 від 20.04.2023 (рішення від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2) та №23UA24U9 від 01.05.2023 (рішення від 21.05.2023 №UA205040/2023/000268/2), а також документи, які визначені статтею 335 МК України та зазначені у графах 44 поданих митних декларацій.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

1) по МД №23UA16U0 від 20.04.2023:

- згідно інвойсу №RE-4002307 від 12.04.2023 передбачено 100% попередня оплата. Однак, поданий декларантом до митного оформлення банківський платіжний документ №30 від 04.04.2023 на суму 17796 евро передує даті виписаного інвойсу, відрізняється від суми інвойсу (8400 євро), тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо.

- відповідно до рахунка від 18.04.2023 №25/04 та довідки від 18.04.2023 на перевезення, транспортні послуги за маршрутом Schermbeck (Німеччина) - м/п Ягодин становлять 55000 грн, за маршрутом м/п Ягодин Луцьк 21272,08 грн., Відстань між Schermbeck (Німеччина) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 1359 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 40,47 грн/км., а відстань між /п Ягодин та м. Луцьк становить 134 км, тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 158,75 грн.

- в пункті 3 додаткової угоди №1 від 17.06.2019 до контракту від 25.01.2017 №9 UKR-H&N сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002307 від 12.04.20223 не містить такої інформації. Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Крім того, вище зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості.

2) по МД №23UA24U9 від 01.05.2023:

- згідно інвойсу № RE-4002315 від 24.04.2023 та рахунку-проформи №33 від 30.03.2023 передбачена 100% попередня оплата. Однак в платіжному документі №30 від 04.04.2023 в гр.70 зазначений контракт №9UKR-H&N від 25.01.2017, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата. Сума оплати згідно платіжного документу 17796 євро не відповідає сумі згідно інвойсу №RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.

- в пункті 3 додаткової угоди №1 від 17.06.2019 до контракту №9 UKR-H&N від 25.01.2017 передбачено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002315 від 24.04.2023 не містить такої інформації.

- в декларації країни відправлення №23DE67A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, що не підтверджує ціну товарів, заявлену в інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.

Вважає, що вище зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

В ході опрацювання додатково поданих документів до МД №23UA16U0 від 20.04.2023 встановлено, що в листі від одержувача про виписку з бухгалтерської документації №0026 від 19.04.2023 та №0025 від 18.042023 повідомлено, що реалізації оцінюваного товару не було.

Однак, митниця вимагала виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди).

Наданий банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT №230412/002157638 від 12.04.2023 на суму 17796 євро відрізняється від суми інвойсу (8400 євро), крім того в призначенні платежу не вказано інвойс згідно якого йде оплата, тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо.

Акти здачі-прийому робіт (надання послуг) б/н від 19.04.2023 та №2330 від 31.10.2022 та рахунки №1572 від 26.10.2022; №1573 від 26.10.2022;№2327 від 31.10.2022 не мають відношення до даної поставки. В картці рахунку 281 від 26.10.2022 та оборотно-сальдовій відомості по рахунку 281 від 26.10.2022 відображено лише надходження товарів, проте відчуження (рух) ідентичних та/або подібних оцінюваному товару не відображено.

Від надання інших додаткових документів що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю листом б/н від 19.04.2023, а саме не надано: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

По МД №23UA24U9 від 01.05.2023 декларант не надав додаткових документів, які б підтвердили митну вартість, про що повідомив листом № б/н від 01.05.2023.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу, а саме: товар - 1,93 Дол.США/кг за МД №UA100330/2022/431133 від 19.01.2022.

З огляду на вищенаведене, вважає рішення про коригування митної вартості від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2, від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2 такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

З наведених підстав просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 121-129).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «НВП «Укрресурс» зареєстроване як юридична особа 08.06.2006, основним видом економічної діяльності товариства є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 71-74).

25.01.2017 між ТОВ «НВП «Укрресурс» (покупець) та фірмою «H&N GmbH» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №9UKR-H&N, за умовами якого продавець продає, а покупець купує контейнери для збору відходів, що були у використанні, а також комплектуючі та запчастини для них відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору - 400000,00 євро. Ціна передбачає умови EXW-Шермбек (Iнкотермс-2010), включаючи вартість тари, упаковки та маркування (пункт 2 договору). Платіж за товар за цим договором буде здійснено прямим переказом на рахунок, зазначений продавцем, у розмірі 100 відсотків у вигляді передплати протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку (пункт 4.1 договору) (а.с.16-17, 18-20 переклад).

Додатковою угодою від 04.01.2023 №3 внесено зміни до договору від 25.01.2017 №9UKR-H&N та викладено пункт 4.1 в такій редакції: «Оплата товару за договором здійснюється покупцем на вказаний рахунок продавця як на умові 100% передоплати, так і на умові відтермінування оплати протягом 30 днів з дня поставки товару продавцем» (а.с. 22).

20.04.2023 з метою здійснення митного оформлення товару: «пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100 л, бувші у використанні, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200мм, два з яких з колесним тормозом, боковий захват 112 шт. Для цілях зручності транспортування поставляються частково розібраними вигляді не медичного призначення, бувші у вжитку. Виробник - нема даних, DE. торговельна марка - нема даних» згідно з вищевказаним контрактом, декларантом в інтересах позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA16U0. Фактурна вартість товару становить 8400,00 євро (337 202,88 грн). Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки EXW та становить 392 202,88 грн (з урахуванням транспортних витрат) (а.с. 25, 136)

До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 №9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 №1, від 12.05.2023 №2 та від 04.01.2023 №3 до вказаного контракту, рахунок фактура (інвойс) від 12.04.2023 №RE-4002307, автотранспортна накладна (CMR) від 13.04.2023 №711313, декларація про походження товару від 12.04.2023 №RE-4002307, комерційна пропозиція б/н від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 №33, платіжне доручення від 04.04.2023 №30, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.04.2023 №25/04, довідка про транспортні витрати від 18.04.2023 №5, виписку з бухгалтерської документації від 13.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 13.10.2023 №664, договір про перевезення від 13.10.2023 №35, заявка від 03.04.2023 №85, лист від 18.04.2023 №0025, декларація країни відправлення від 13.04.2023 №23DE39A8 (а.с.18-33, 46).

Також 01.05.2023 для митного оформлення ввезеного на територію України товару ««пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100л, бувші у використанні, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200мм, два з яких з колесним тормозом, боковий захват 112 шт. Для цілях зручності транспортування поставляються частково розібраними вигляді не медичного призначення. Виробник-нема даних, DE, торговельна марка-нема даних» декларант позивача подав МД №23UA24U9. Фактурна вартість товару становить 8400,00 євро (337 110,48 грн). Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки EXW та становить 403 110,48 грн (з урахуванням транспортних витрат) (а.с. 49, 163).

До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 №9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 №1, від 12.05.2023 №2 та від 04.01.2023 №3 до вказаного контракту, рахунок фактура (інвойс) від 24.04.2023 №RE-4002315, автотранспортна накладна (CMR) від 25.04.2023 №708460, декларація про походження товару від 24.04.2023 №RE-4002315, комерційна пропозиція б/н від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 №33, платіжне доручення від 04.04.2023 №30, довідка про транспортні витрати від 25.04.2023 №6, виписки з бухгалтерської документації від 13.04.2023 та від 25.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 04.01.2023 №083, договір про перевезення від 13.10.2023 №35, заявка від 18.04.2023 №86, видаткова накладна від 25.11.2022 №137, лист від 19.04.2023, рахунок на оплату від 16.11.2022 №156, декларація країни відправлення від 25.04.2023 №23DE67A5 (а.с. 50-58).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронних повідомленнях декларанту запропоновано подати такі документи:

1) по МД №23UA16U0 від 20.04.2023: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (а.с. 34, 137-138).

2) по МД №23UA24U9 від 01.05.2023: банківські платіжні документи згідно даної поставки; прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (а.с.59, 164-165).

Для підтвердження митної вартості по МД №23UA16U0 від 20.04.2023 декларантом подано лист від б/н від 19.04.2023 (а.с.35) та наступні документи: лист від одержувача про виписку з бухгалтерської документації №0026 від 19.04.2023; банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT №230412/002157638 від 12.04.2023; лист що стосується ціни і умов оплати б/н від 19.04.2023; акти здачі-прийому робіт (надання послуг) б/н від 19.04.2023; №2330 від 31.10.2022; б/н від 26.10.2022; документи що стосуються оформленої ВМД №205140/2022/076080 від 26.10.2022; рахунки №1572 від 26.10.2022; №1573 від 26.10.2022;№2327 від 31.10.2022; рахунок-замовлення б/н від 30.03.2023; картка рахунку 281 від 26.10.2022; оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 від 26.10.2022 (а.с.36-42).

По МД №23UA24U9 від 01.05.2023 листом № б/н від 01.05.2023 декларант повідомив, що ним надано увесь перелік документів, необхідних для митного оформлення, передбачений МК України (а.с.60).

Однак, Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2 (а.с. 66-67, 68-69, 138 зворот.-139, 166-167).

Як зазначено у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

1) за МД №23UA16U0:

- згідно інвойсу № RE-4002307 від 12.04.2023 передбачено 100% попередня оплата. Однак, поданий декларантом до митного оформлення банківський платіжний документ №30 від 04.04.2023 на суму 17796 євро передує даті виписаного інвойсу, відрізняється від суми інвойсу (8400 євро). Тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо.

- відповідно до рахунка № 25/04 від 18.04.2023 та довідки від 18.04.2023 на перевезення, транспортні послуги за маршрутом Schermbeck (Німеччина) - м/п Ягодин становлять 55000 грн, за маршрутом м/п Ягодин Луцьк 21272,08 грн. Слід зазначити, що відстань між Schermbeck (Німеччина) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 1359 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 40,47 грн/км. А відстань між /п Ягодин та м.Луцьк становить 134 км, тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 158,75 грн.

- в пункті 3 додаткової угоди №1 від 17.06.2019 до контракту №9 UKR-H&N від 25.01.2017 сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002307 від 12.04.20223 не містить такої інформації.

Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Крім того, вище зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості.

В листі від одержувача про виписку з бухгалтерської документації №0026 від 19.04.2023 та №0025 від 18.042023 повідомлено, що реалізації оцінюваного товару не було. Однак, митниця вимагала виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди).

Зазначено, що наданий банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT №230412/002157638 від 12.04.2023 на суму 17796 євро відрізняється від суми інвойсу (8400 євро), крім того в призначенні платежу не вказано інвойс згідно якого йде проплата. Тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо.

Акти здачі-прийому робіт (надання послуг) б/н від 19.04.2023 та №2330 від 31.10.2022 та рахунки №1572 від 26.10.2022; №1573 від 26.10.2022;№2327 від 31.10.2022 не мають відношення до даної поставки.

В картці рахунку 281 від 26.10.2022 та оборотно-сальдовій відомості по рахунку 281 від 26.10.2022 відображено лише надходження товарів, проте відчуження (рух) ідентичних та/або подібних оцінюваному товару не відображено.

Від надання інших додаткових документів що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю листом б/н від 19.04.2023. А саме не надано: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

2) за МД №23UA24U9:

- згідно інвойсу № RE-4002315 від 24.04.2023 та рахунку-проформи №33 від 30.03.2023 передбачена 100% попередня оплата. Однак в платіжному документі №30 від 04.04.2023 в гр.70 зазначений контракт 9 UKR-H&N від 25.01.2017, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата. Сума оплати згідно платіжного документу 17796 євро не відповідає сумі згідно інвойсу №RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.

- в пункті 3 додаткової угоди №1 від 17.06.2019 до контракту №9 UKR-H&N від 25.01.2017 передбачено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс №RE-4002315 від 24.04.2023 не містить такої інформації.

- в декларації країни відправлення №23DE67A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, що не підтверджує ціну товарів, заявлену в інвойсі №RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.

Вище зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості.

Декларант не надав додаткових документів, які б підтвердили митну вартість, про що повідомив листом № б/н від 01.05.2023.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також, вимогами Частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання, згідно статті 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні на товар - 1,93 Дол. США/кг за МД №UA100330/2022/431133 від 19.01.2022.

Одночасно із прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001335 та №UA205140/2023/001512 (а.с.62-63, 64-65, 140, 167 зворот.-168).

На підставі МД №23UA95U1 від 20.04.2023 та №23UA84U0 від 01.05.2023 товар випущено у вільний обіг (а.с. 48, 61, 142, 170).

Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів: «пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття» відповідно до МД від 20.04.2023 №23UA16U0 та від 01.05.2023 №23UA24U9 за основним методом (за ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема за МД від 20.04.2023 №23UA16U0: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 №9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 №1, від 12.05.2023 №2 та від 04.01.2023 №3 до вказаного контракту, рахунок фактура (інвойс) від 12.04.2023 №RE-4002307, автотранспортна накладна (CMR) від 13.04.2023 №711313, декларація про походження товару від 12.04.2023 №RE-4002307, комерційна пропозиція б/н від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 №33, платіжне доручення від 04.04.2023 №30, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.04.2023 №25/04, довідка про транспортні витрати від 18.04.2023 №5, виписку з бухгалтерської документації від 13.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 13.10.2023 №664, договір про перевезення від 13.10.2023 №35, заявка від 03.04.2023 №85, лист від 18.04.2023 №0025, декларація країни відправлення від 13.04.2023 №23DE39A8 (а.с.18-33, 46).

У такому ж порядку відповідно до частини другої статті 53 МК України для підтвердження митної вартості товару у митній декларації від 01.05.2023 №23UA24U9 надано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 №9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 №1, від 12.05.2023 №2 та від 04.01.2023 №3 до вказаного контракту, рахунок фактура (інвойс) від 24.04.2023 №RE-4002315, автотранспортна накладна (CMR) від 25.04.2023 №708460, декларація про походження товару від 24.04.2023 №RE-4002315, комерційна пропозиція б/н від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 №33, платіжне доручення від 04.04.2023 №30, довідка про транспортні витрати від 25.04.2023 №6, виписки з бухгалтерської документації від 13.04.2023 та від 25.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 04.01.2023 №083, договір про перевезення від 13.10.2023 №35, заявка від 18.04.2023 №86, видаткова накладна від 25.11.2022 №137, лист від 19.04.2023, рахунок на оплату від 16.11.2022 №156, декларація країни відправлення від 25.04.2023 №23DE67A5 (а.с. 50-58).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Так, договором від 25.01.2017 №9UKR-H&N визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунків фактур (інвойсів) від 12.04.2023 №RE-4002307 та від 24.04.2023 №RE-4002315 вартість товару становить 8400,00 євро за кожну поставку. Цими документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, строк оплати (а.с. 26, 27 переклад, 50, 51 переклад).

Стосовно доводів митного органу про те, що згідно інвойсу передбачено 100% попередня оплата, однак сума оплати згідно платіжного документу №30 від 04.04.2023 не відповідає сумі інвойсів, суд зазначає наступне.

Додатковою угодою від 04.01.2023 №3 внесено зміни до договору від 25.01.2017 №9UKR-H&N та викладено пункт 4.1 в такій редакції: «Оплата товару за договором здійснюється покупцем на вказаний рахунок продавця як на умові 100% передоплати, так і на умові відтермінування оплати протягом 30 днів з дня поставки товару продавцем» (а.с. 22).

Суд констатує, що згідно із до рахунками фактурами (інвойсами) від 12.04.2023 №RE-4002307 та від 24.04.2023 №RE-4002315 визначено умови оплати: 100 % передоплата (а.с. 26, 27 переклад, 50, 51 переклад).

При цьому фактична оплата за товар була здійснена товариством перед відвантаженням товару, що підтверджується платіжним дорученнями в іноземній валюті №30 від 04.04.2023 на суму 17796 євро (а.с.28).

Як вбачається із графи «призначення платежу» кошти згідно із вищезазначеними платіжними інструкціями в іноземній валюті були сплачені згідно із контрактом.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару за МД від 01.05.2023 №23UA24U9 в сумі 8400 евро та за МД від 20.04.2023 №23UA16U0 в сумі 8400 евро була повному обсязі сплачена позивачем перед постачанням товару.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що із вказаного платіжного доручення неможливо ідентифікувати за яку поставку була здійснена оплата, однак зазначене обумовлено відсутністю інформації про рахунок-фактуру, яка на час здійснення передоплати ще не складена. У спірному випадку рахунки-фактури №RE-4002307 та №RE-4002315 складені (виписані) від 12.04.2023 та від 24.04.2023 відповідно, тобто пізніше за здійснення передоплати згідно із вищезазначеними платіжними дорученнями в іноземній валюті.

Разом з тим, документ про оплату за товар, у даному випадку про передоплату, не визначає ціну товару, а може включати і інші платежі, які здійснюються на виконання договору між сторонами, у даному випадку контракту від 25.01.2017 №9UKR-H&N. У зв`язку з цим різниця між сумами, які вказані у платіжних дорученнях та у рахунках-фактурах не може свідчити про розбіжності у визначенні вартості товару, яка у даному випадку остаточно визначена у рахунками фактурами (інвойсами) від 12.04.2023 №RE-4002307 та від 24.04.2023 №RE-4002315.

Суд враховує доводи позивача про те, що керуючись пунктом 4.1 договору від 25.01.2017 №9UKR-H&N проведено 100% оплату за товар згідно рахунку замовлення №33 від 30.03.2023, в якому вказано суму на дві поставки.

Так, оплата згідно із платіжним документом від 04.04.2023 №30 на загальну суму 17796 євро включає 16800 євро - оплата за товар за дві поставки та 996 євро - післяплата за попередню поставку згідно з доповнень до договору, які передбачають після оплату за товар. На підтвердження зазначеного також надано лист б/н відправника від 19.04.2023 щодо 100% оплати відвантаження.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 також зазначено, що відповідно до рахунка від 18.04.2023 №25/04 та довідки від 18.04.2023 на перевезення, транспортні послуги за маршрутом Schermbeck (Німеччина) - м/п Ягодин становлять 55000 грн, за маршрутом м/п Ягодин Луцьк 21272,08 грн., Відстань між Schermbeck (Німеччина) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 1359 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 40,47 грн/км., а відстань між /п Ягодин та м. Луцьк становить 134 км, тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 158,75 грн.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд виходить із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи разом із МД від 20.04.2023 №23UA16U0 до митного оформлення позивачем було подано довідку про транспортні витрати від 18.04.2023 №5, відповідно до якої транспортні витрати при перевезенні вантажу згідно замовлення ТОВ «НВП «Укрресурс»» транспортним засобом номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом м. Шермбек (Німечиина) м. Луцьк (Україна) складають 76 272,08 грн, в тому числі: 55 000,00 грн - на ділянці м. Шермбек (Німечиина) п/п Ягодин (Україна); 21272,08 грн на ділянці п/п Ягодин (Україна) - м. Луцьк (Україна). Навантаження здійснено за рахунок вантажовідправника. Страхування вантажу не здійснювалося (а.с.33).

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Верховний Суд в постановах від 31.05.2019 у справі №804/16533/14, від 07.07.2023 у справі №803/718/17 наголосив, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Вказаної правової позиції суд дотримується при вирішенні даного спору та зазначає, що подана позивачем на підтвердження транспортних витрат довідка є належним доказом їх понесення.

Отже, наданими до митного оформлення документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить за МД від 20.04.2023 №23UA16U0 - 392 202,88 грн (фактурна вартість товару 8400,00 євро або 337 202,88 грн та 55 000,00 грн витрати на перевезення).

Окрім того, надаючи оцінку таким сумнівам митного органу, суд зауважує, що перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.

Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження існування сумнівів чи невідповідностей у документах, яка підтверджують вартість перевезення

Аргументи відповідача про відсутність в інвойсах №RE-4002307 від 12.04.20223, № RE-4002315 від 24.04.2023 інформації про поставку товару згідно з графіком, з огляду на те, що в пункті 3 додаткової угоди від 17.06.2019 №1 до контракту від 25.01.2017 №9UKR-H&N зазначено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком, вказаним у рахунку, не заслуговують на увагу, адже це, на думку суду, ніяким чином не впливає на правильність визначення митної вартості імпортованого товару.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2 також зазначено, що в декларації країни відправлення №23DE67A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, що не підтверджує ціну товарів, заявлену в інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.

З приводу таких доводів митного органу суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані рахунки-фактури (інвойси), за якими здійснювалась відповідна операція. Так, рахунки-фактури є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належать до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення та додатково наданими документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та інших витрат покупця, ознаки підробки.

Водночас суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування таких документів, як висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними установами, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не може братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Відповідно до положень статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, відповідачем скориговано митну вартість за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні на товар - 1,93 Дол.США/кг за МД №UA100330/2022/431133 від 19.01.2022.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.

При цьому суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 в справі №804/4906/15.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.

Суд наголошує на тому, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваних рішеннях про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на приведені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2, слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в загальному розмірі 2684,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 08.08.2023 №775 (а.с.15).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 №UA205140/2023/000268/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс»» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Воїнів-афганців, 7, ідентифікаційний код 34396623) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк