Справа № 460/27612/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Дудар О.М., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за змістом якого просить:
- зобов`язати Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 30.08.2017 №704 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 пенсії за посадою, яку займав на дату звільнення із військової служби.
За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя встановила, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору.
У позовній заяві позивач зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), як учасник бойових дій, долучивши до матеріалів позовної заяви копію посвідчення учасника бойових дій.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).
За змістом статті 22 Закону №3551-XII особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено у статті 12 цього Закону.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.
Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI в сукупності з ч.2 ст.22 Закону №3551-XII вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
Тобто, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи саме як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.
Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору за подання усіх позовів.
Суд зазначає, що предметом цього спору є протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення.
Тобто, спір не пов`язаний з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій. У межах спірних правовідносин не розглядається питання порушення прав позивача як учасника бойових дій.
Відтак, судовий збір має бути сплачений позивачем на загальних підставах.
Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року у справі №240/934/20, ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2021 року по справі №120/7110/20-а.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI).
За приписами частини першої статті 4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року установлено в розмірі 2684грн.
Судом встановлено, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Відтак, за подання цього позову до суду позивачу належало сплатити судовий збір у сумі 1073,60грн.
Документа про сплату судового збору у встановленому порядку або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем до позовної заяви не додано.
Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
За приписами частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.М. Дудар