Справа № 953/5613/23
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5613/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Муратової С.О.,
за участю секретаря Юхно Є.С.,
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним адміністративним позовом; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 34).
11.08.2023 до канцелярії суду надійшов відзив представника Харківської митниці Тупікової О. на адміністративний позов, в якому вона зазначає, зокрема, що декларантом TOB "Стеллатекс" було здійснено митне оформлення попереднього повідомлення товару (посуд в асортименті) за митною декларацією ІМ ЕЕ U А807000/2022/904137 від 23.02.2022. Відправником товару зазначено АО "Корпорация Стар" (Російська Федерація), а отримувачем ТОВ "Стеллатекс". Митна вартість товару - 326866 руб. РФ. Товар слідував з Росії до України у транспортному засобі з державними реєстраційними номерами АЕ38І5КЕ під керуванням водія ОСОБА_4 . Доставити товар для здійснення митного оформлення у вільний обіг на митній території України необхідно було у зону митного контролю ТОВ "Східний вантажний митний комплекс" Харківської митниці за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 370 у строк до 28.02.2022. На дату складання протоколу, листом ТОВ "Стеллатекс" від 10.01.2023/601/01-23 повідомлена інформація про доставлення товару оформленого згідно електронної митної декларації IM ЕЕ UA807000/2022/904137 від 23.02.2022 у митний орган призначення в ніч з 23.02.2022 на 24.02.2022, тобто до закінчення строку, встановленого статтею 95 МК України. З початком військової агресії РФ проти України, яка почалась на ранок 24.02.2022, вищезазначений товар був перевезений до складського приміщення фізичної особи ОСОБА_3 , яке було орендовано у ПрАТ «Концерн АВЕК ТО Ко» (ТЦ "Барабашово", біля станції метро ім. "Академіка Барабашова" в м. Харків). Згідно пояснення від директора ТОВ "Стеллатекс" ОСОБА_1 встановлено, що прийняте рішення про перевезення товару, який знаходиться під митним контролем, було прийняте на підставі Договору доручення між ФО ОСОБА_3 та ТОВ "Стеллатекс" від 05.12.2021, для збереження життя водія транспортного засобу НОМЕР_2 , яке знаходилося в зоні діяльності Харківської митниці. 17.03.2022 у ході обстрілу, з боку невстановлених осіб зі складу збройних формувань РФ були знищені, в тому числі в результаті спричиненої обстрілами пожежі, торговельні об`єкти що належать ПрАТ "Концерн АВЕК ТО Ко". В даних торговельних приміщеннях об`єктах знаходились приміщення в яких зберігався товар для митного оформлення, який зазначено у гр. 31 електронної митної декларації IM ЕЕ UA807000/2022/904 137. Таким чином в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачений ч. 3 ст. 469 МК України. На думку відповідача, вказані аргументи позивача на обґрунтування позовних вимог являються способом уникнення передбаченої законодавством відповідальності за порушення діючих норм права, що є неприпустимим в правовій державі. Таким чином, Харківська митниця вважає, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню (а.с. 42-46).
В ході розгляду справи представник позивача адвокат Тарасенко І.О. підтримав адміністративний позов, просив його задовольнити, в дане судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
В ході розгляду справи представник відповідача Тупікова О.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову, підтримала поданий відзив на адміністративний позов.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, надані в ході розгляду адміністративної позовної заяви, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Постановою встановлено, що декларантом TOB "Стеллатекс" було здійснено митне оформлення попереднього повідомлення товару (посуд в асортименті) за митною декларацією ІМ ЕЕ UА807000/2022/904137 від 23.02.2022. Відправником товару зазначено АО "Корпорация Стар" (Російська Федерація), а отримувачем ТОВ "Стеллатекс". Митна вартість товару - 326866 руб. РФ. Товар слідував з Росії до України у транспортному засобі з державними реєстраційними номерами АЕ38І5КЕ під керуванням водія ОСОБА_4 . Доставити товар для здійснення митного оформлення у вільний обіг на митній території України необхідно було у зону митного контролю ТОВ "Східний вантажний митний комплекс" Харківської митниці за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370 у строк до 28.02.2022. На дату складання протоколу, листом ТОВ "Стеллатекс" від 10.01.2023 №01/01-23 повідомлена інформація про доставлення товару оформленого згідно електронної митної декларації IM ЕЕ UA807000/2022/904137 від 23.02.2022 у митний орган призначення в ніч з 23.02.2022 на 24.02.2022, тобто до закінчення строку, встановленого статтею 95 МК України. З початком військової агресії РФ проти України, яка почалась на ранок 24.02.2022, вищезазначений товар був перевезений до складського приміщення фізичної особи ОСОБА_3 , яке було орендовано у ПрАТ «Концерн АВЕК ТО Ко» (ТЦ "Барабашово", біля станції метро ім. "Академіка Барабашова" в м. Харків). Згідно пояснення від директора ТОВ "Стеллатекс" ОСОБА_1 встановлено, що прийняте рішення про перевезення товару, який знаходиться під митним контролем, було прийняте на підставі Договору доручення між ФО ОСОБА_3 та ТОВ "Стеллатекс" від 05.12.2021, для збереження життя водія транспортного засобу НОМЕР_2 , яке знаходилося в зоні діяльності Харківської митниці. 17.03.2022 у ході обстрілу, з боку невстановлених осіб зі складу збройних формувань РФ були знищені, в тому числі в результаті спричиненої обстрілами пожежі, торговельні об`єкти що належать ПрАТ "Концерн АВЕК ТО Ко". В даних торговельних приміщеннях об`єктах знаходились приміщення, в яких зберігався товар для митного оформлення, який зазначено у гр. 31 електронної митної декларації IM ЕЕ UA807000/2022/904137. За інформацією ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» у період з 24.02.2022 по 11.04.2023 не зафіксоване митне оформлення у будь-який митний режим товару ввезеного на митну територію України згідно електронної митної декларації IM ЕЕ UA807000/2022/904137. На дату складання протоколу документи, які підтверджують обставини непереборної сили та мають юридичне значення громадянином ОСОБА_1 до Харківської митниці не надано. Таким чином, в діях директора ТОВ «Стеллатекс» ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України.
Згідно з ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 Кодексу, до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 МК України, видача без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 192 МК України передбачено заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, перевізник зобов`язаний:
1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;
2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму.
Так, згідно п. 1 розділу VIII, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.
У п. 2 розділу VIII Порядку №657 наведено визначення термінів, зокрема:
обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;
факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем;
документальне підтвердження надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.
Пунктом 3 розділу VIII Порядку №657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Аналіз наведених вище норм, надає суду підстави для висновку, що лише внаслідок дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, за умови повідомлення митного органу про настання вказаних обставин, особа може бути звільнена від відповідальності за порушення митних правил передбачених, зокрема, ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України.
Згідно повідомлення від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата в Україні засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України є обставиною непереборної сили (форс-мажор).
Згідно сертифікату Полтавської торгово-промислової палати від 09.06.2023 №24.14-07/430 про форс-мажорні обставини, Полтавська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): неможливість закінчення митного оформлення товару та завершення зовнішньоекономічної операції через знищення майна підприємства внаслідок пожежі за адресою: вул. Амурська, місто Харків (ТЦ «БАРАБАШОВО»), пов`язаної з проведенням бойових (воєнних дій), у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 11-12).
Таким чином, порушення директором ТОВ «СТЕЛЛАТЕКС» ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України, вчинено внаслідок протиправних дій третіх осіб, а саме через знищення майна підприємства внаслідок пожежі за адресою: вул. Амурська, місто Харків (ТЦ «БАРАБАШОВО»), пов`язаної з проведенням бойових (воєнних дій), у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати від 09.06.2023 №24.14-07/430 про форс-мажорні обставини, а тому, вказане порушення митних правил не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.
Україна 17.07.1997 ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1,2,4,7,11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
На підставі викладеного, відповідачем під час розгляду справи про порушення митних правил, всупереч вимогам ст. 245 КУпАП та ч. 1 ст. 489 МК України, не враховано, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України, а тому суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку складу вказаного правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 КУпАП).
Відповідно до статті 466 Митного кодексу України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Додержання митними органами вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.
Статтею 530 Митного кодексу України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Згідно із статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Нормами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Інших доказів, з яких можливо було б встановити вину позивача матеріали справи не містять.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Отже, на думку суду, твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення не спростовано суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, в силу вимог ч.2ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.О. Муратова