Справа № 420/13449/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕМ Південь» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.07.2021 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 23.07.2021 № прийнято на підставі акту перевірки від 02.07.2021 № 13006/15-32-07-05/42719776, висновки за яким позивач вважає безпідставними та необґрунтованими. Так, перевіряючі зазначили в акті перевірки про те, що з урахуванням особливостей наданих послуг (виконаних робіт) без наявності відповідних електротехнічних матеріалів, вказані послуги (роботи) здійснити неможливо. Аналізом Єдиного Реєстру Податкових Накладних ТОВ «Арія Строй Град» (Субпідрядника) не встановлено придбання по ланцюгу відповідних електротехнічних матеріалів, що було використано при виконанні робіт. Тобто, фактично Субпідрядник (ТОВ «Арія Строй Град») не мав змоги виконати роботи у перевіряємому періоді за вище переліченими актами без попереднього отримання відповідних електротехнічних матеріалів, необхідних для використання при виконанні вищезазначених робіт. Натомість позивач зазначає, що протягом перевіряємого періоду позивачем було укладено багато інших договорів на проведення електромонтажних та будівельних робіт з іншими контрагентами, до яких у податкового органу зауважень немає. Надані ж до перевірки та до суду акти здачі-прийняття робіт (послуг) містять усі необхідні реквізити, за якими можливо встановити зміст господарських операцій із ТОВ «Арія Строй Град». При цьому акти форми КБ-2 не є обов`язковим документом, за виключенням суб`єктів господарювання, що здійснюють будівництво за державні кошти. Оскільки в даному випадку роботи виконувалися не за державні кошти, факти їх приймання-передачі оформлено актами, зміст яких відповідає ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Ухвалою судді Токмілової Л.М. від 02.08.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

28.08.2021 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що між ТОВ «КЕМ Південь» та ТОВ «Арія Строй Град» укладено договори субпідряду, на яких між сторонами складено низку актів виконаних робіт. Але, до перевірки не надано відповідні акти прийому-передачі використаних електротехнічних матеріалів, що були укладені між Генпідрядником та Субпідрядником (ТОВ "Арія Строй Град") для використання при здійсненні робіт. Таким чином, перевіряючі зазначили в акті перевірки свій висновок, що з урахуванням особливостей наданих послуг (виконаних робіт) без наявності відповідних електротехнічних матеріалів, вказані послуги (роботи) здійснити неможливо. Аналізом Єдиного Реєстру Податкових Накладних ТОВ "Арія Строй Град" (Субпідрядника) не встановлено придбання по ланцюгу відповідних електротехнічних матеріалів, що було використано при виконанні робіт. Тобто, фактично Субпідрядник (ТОВ "Арія Строй Град") не мав змоги виконати роботи у перевіряємому періоді за вище переліченими актами без попереднього отримання відповідних електротехнічних матеріалів, необхідних для використання при виконанні вищезазначених робіт. Національними стандартами України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, передбачено примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт: форма №КБ-2 - форма акта приймання виконаних будівельних робіт та форма №КБ-3 - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які та містять всю необхідну додаткову інформацію та докладну інформацію про виконані будівельні роботи. При цьому, у ряді випадків ТОВ "Арія Строй Град" не складалися форми №КБ-2 та №КБ-3 (акти №07/11 від 29.11.2019, №01/02-20 від 10.02.2020), а ТОВ «КЕМ Південь» прийнято роботи без складаних ТОВ "Арія Строй Град" необхідних форм (до перевірки було не надано). Надані до перевірки документи не розкривають суть господарської операції, не вказують на рух активів та/або на зміну зобов`язань. Отже, неможливо підтвердити фактичне отримання вище перелічених робіт та послуг на адресу ТОВ «КЕМ Південь» від постачальника робіт ТОВ "Арія Строй Град". За висновком співробітників податкового управління, наведені факти та обставини свідчать, що визначені акти приймання виконаних робіт містять свідомо невірну інформацію щодо наданих контрагентом послуг (робіт), тому не може бути врахованим належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій та відповідності формування податкового кредиту критеріям реальності господарської операції та її документального підтвердження, які є основними умовами для формування даних податкового обліку. У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити реальність господарських операцій та підтвердити фактичне надання робіт (послуг) наявним трудовим і матеріальним ресурсом, виходячи з її специфіки, задекларованого обсягу робіт, місця надання, враховуючи інформацію щодо достатньої кількості використаних основних засобів, потужностей, машин та обладнання, матеріалів, енергоносіїв, чоловіко-годин, необхідної кількості зайнятих посадових осіб у штаті підприємства, необхідних для виконання відповідних робіт/послуг.

Ухвалою суду від 27.10.2021 провадження по справі № 420/13449/21 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи.

11.05.2022 на підставі розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Токмілової Л.М., за результатами якого головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою суду від 12.05.2022 справу № 420/13449/21 прийнято до провадження суддею Завальнюком І.В.

Ухвалою суду від 30.08.2023 провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 12.10.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 28.11.2023, заслухавши думку представників сторін, судом вирішено здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі направлень ГУ ДПС в Одеській області від 10.06.2021 № № 7065/15-32-07-05, 7066/15-32-07-05, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 78.2 ст. 78 ПКУ, на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 18.05.2021 № 3020-п., проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «КЕМ Південь» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 26.12.2018 по 31.12.2020, за результатами якої складено акт перевірки від 02.07.2021 № 13006/15-32-07-05/42719776.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 787559 грн, в т.ч. грудень 2019 р. 153485 грн, лютий 2020 р. 312130 грн, березень 2020 р. 169992 грн, серпень 2020 р. 151952 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 23.07.2021 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання ПДВ на загальну суму 787559 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 196890 грн (25%).

Зважаючи на невідповідність висновків за актом перевірки фактичним обставинами та неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно акту перевірки від 02.07.2021 № 13006/15-32-07-05/42719776, перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 787559 у складі вартості робіт (послуг), отриманих від ТОВ «Арія Строй Град» (42443289).

Для підтвердження факт віднесення сум ПДВ у складі вартості робіт (послуг) виконаних суб`єктом господарювання ТОВ «Арія Строй Град» в ході перевірки були надані первинні документи щодо придбання робіт (послуг), а саме договори субпідряду, акти прийому-передачі виконаних робіт, платіжні доручення.

Зокрема, між ТОВ «КЕМ Південь» та ТОВ «Арія Строй Град» укладено договори субпідряду від 01.10.2019 року №01-01/10/19 СП, від 01.10.2019 року №02-01/10/19 СП, від 14.10.2019 року №01-14/10/19 СП, від 14.10.2019 року №01-14/10/19 СП, від 18.11.2019 року №01-18/11/19СП, від 01.12.2019 року №03-01/12/19 СП, від 16.12.2019 року №01-16/12/19 СП, від 20.12.2019 року №01-20/12/19 СП, від 15.08.2019 року №01-15/08/19 СП, від 27.04.2020 року №01-27/04/2020 СП, від 17.11.2020 року №01-17/02/2020 СП.

На виконання вищевказаних договорів субпідряду між сторонами складено низку актів виконаних робіт, у т.ч. акти прийняття виконаних будівельних робіт форм КБ-2в: б/н від 07.10.2019, 20.11.2019, 02.12.2019, 16.12.2019, 16.01.2020, 21.01.2020, 10.02.2020, 17.02.2020, 19.02.2020, 03.06.2020, 30.06.2020. Також між підприємствами укладено низку типових актів приймання виконаних робіт від 29.11.2019 № 07/11, від 10.02.2020 № 01/02-20.

Всього, згідно актів виконаних робіт вартість робіт склала 4725357 грн, в т.ч. ПДВ 787559 грн.

Розрахунки між суб`єктами господарювання ТОВ «КЕМ Південь» та ТОВ «Арія Строй Град» здійснювалися у безготівковій формі та до перевірки надані виписки банку, згідно з якими ТОВ «Кем Південь» перераховано на користь ТОВ «Арія Строй Град» 4875357,50 грн. При цьому ТОВ «Арія Строй Град» здійснено повернення грошових коштів в розмірі 150 000 грн, в т.ч. ПДВ 25000 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «КЕМ Південь».

Таким чином, загальний обсяг грошових коштів, перерахованих за виконання робіт на розрахунковий рахунок ТОВ «Арія Строй Град» склав 4725357 грн, в т.ч. ПДВ 787559 грн.

Згідно даних ЄРПН, ТОВ «Арія Строй Град» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «КЕМ Південь» за період з 01.03.2019 по 31.12.2020 податкові накладні № 57 від 18.10.2019, № 100 від 20.11.2019, № 130 від 29.11.2019, № 41 від 02.12.2019, № 43 від 16.12.2019, № 42 від 23.12.2019, № 35 від 16.01.2020, № 34 від 21.01.2020, № 51 від 24.01.2020, № 11 від 10.02.2020, № 20 від 10.02.2020, № 21 від 17.02.2020, № 13 від 19.02.2020, № 6 від 03.06.2020, № 82 від 30.06.2020 на суму ПДВ 787559 грн.

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними включено ТОВ «КЕМ Південь» у розмірі 787559 грн до складу податкового кредиту відповідних періодів, що відповідає даним додатку 5 до податкових декларації з ПДВ, даним декларацій з ПДВ та даним ЄРПН.

Системою автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС між сумами податкових зобов`язань та / або податкового кредиту з ПДВ відхилень не встановлено.

На стор. 16 акту перевірки вказано, що відповідно наданих до перевірки актів форми №КБ-2 встановлено використання будівельних матеріалів, які належать Генпідряднику (ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ»).

Але, до перевірки не надано відповідні акти прийому-передачі використаних електротехнічних матеріалів, що були укладені між Генпідрядником та Субпідрядником (ТОВ "Арія Строй Град") для використання при здійсненні робіт.

Таким чином, перевіряючі зазначили в акті перевірки свій висновок, що з урахуванням особливостей наданих послуг (виконаних робіт) без наявності відповідних електротехнічних матеріалів, вказані послуги (роботи) здійснити неможливо.

Аналізом Єдиного Реєстру Податкових Накладних ТОВ «Арія Строй Град» (Субпідрядника) не встановлено придбання по ланцюгу відповідних електротехнічних матеріалів, що було використано при виконанні робіт.

Тобто, фактично Субпідрядник (ТОВ «Арія Строй Град») не мав змоги виконати роботи у перевіряємому періоді за вище переліченими актами без попереднього отримання відповідних електротехнічних матеріалів, необхідних для використання при виконанні вищезазначених робіт.

Національними стандартами України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, передбачено примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт: форма №КБ-2 - форма акта приймання виконаних будівельних робіт та форма №КБ-3 - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які та містять всю необхідну додаткову інформацію та докладну інформацію про виконані будівельні роботи.

При цьому, у ряді випадків ТОВ "Арія Строй Град" не складалися форми №КБ-2 та №КБ-3 (акти №07/11 від 29.11.2019, №01/02-20 від 10.02.2020), а ТОВ «КЕМ Південь» прийнято роботи без складаних ТОВ "Арія Строй Град" необхідних форм (до перевірки було не надано).

Надані до перевірки документи не розкривають суть господарської операції, не вказують на рух активів та/або на зміну зобов`язань.

Отже, неможливо підтвердити фактичне отримання вище перелічених робіт та послуг на адресу ТОВ «КЕМ Південь» від постачальника робіт ТОВ "Арія Строй Град".

За висновком співробітників податкового управління, наведені факти та обставини свідчать, що визначені акти приймання виконаних робіт містять свідомо невірну інформацію щодо наданих контрагентом послуг (робіт), тому не може бути врахованим належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій та відповідності формування податкового кредиту критеріям реальності господарської операції та її документального підтвердження, які є основними умовами для формування даних податкового обліку.

У зв`язку з вищевикладеним перевіркою неможливо встановити реальність господарських операцій та підтвердити фактичне надання робіт (послуг) наявним трудовим і матеріальним ресурсом, виходячи з її специфіки, задекларованого обсягу робіт, місця надання, враховуючи інформацію щодо достатньої кількості використаних основних засобів, потужностей, машин та обладнання, матеріалів, енергоносіїв, чоловіко-годин, необхідної кількості зайнятих посадових осіб у штаті підприємства, необхідних для виконання відповідних робіт/послуг.

Однак суд критичною оцінює висновки за результатами перевірки та правову позицію контролюючого податкового органу, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України, тут і надалі у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону №996-XIV, є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із статтею 1 Закону №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у частині першій статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (стаття 135 ПК України).

З аналізу наведених норм слідує, що визначення фінансового результату до оподаткування для цілей формування об`єкта оподаткування податком на прибуток здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку, у якому відображені реальні господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Так, про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Як підтверджується матеріалами справи, між ТОВ «КЕМ Південь» та ТОВ «Арія Строй Град» укладено договори субпідряду від 01.10.2019 року №01-01/10/19 СП, від 01.10.2019 року №02-01/10/19 СП, від 14.10.2019 року №01-14/10/19 СП, від 14.10.2019 року №01-14/10/19 СП, від 18.11.2019 року №01-18/11/19СП, від 01.12.2019 року №03-01/12/19 СП, від 16.12.2019 року №01-16/12/19 СП, від 20.12.2019 року №01-20/12/19 СП, від 15.08.2019 року №01-15/08/19 СП, від 27.04.2020 року №01-27/04/2020 СП, від 17.11.2020 року №01-17/02/2020 СП.

За умовами вищевказаних договорів субпідряду Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується надати відповідно до умов договору послуги, а генпідрядник прийняти і оплатити роботи, зазначені в договірній документації (п.1.1).

Склад та обсяг робіт, що доручаються до виконання Субпідряднику, визначені проектно-кошторисною документацією (п.1.2).

Після завершення повного об`єму робіт Субпідрядник складає й надає Генпідрядника акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 календарних днів, але в межах строків, передбачених п. 2.2 договорів, Генпідрядник зобов`язаний протягом 3 календарних днів підписати його або адати обґрунтовану письмову відмову (п.2.4).

Роботи вважають виконаними після підписання Субпідрядником та Генпідрядником акту виконаних робіт (п.6.1).

За обставинами справи, висновки контролюючого органу про фіктивність вказаних господарських операцій між Позивачем та контрагентом ТОВ «Арія Строй Град» побудовані на доводах щодо ненадання відповідних актів прийому-передачі використаних електротехнічних матеріалів, що були укладені між Генпідрядником та Субпідрядником (ТОВ "Арія Строй Град") для використання при здійсненні робіт. Таким чином, перевіряючі зазначили в акті перевірки свій висновок, що з урахуванням особливостей наданих послуг (виконаних робіт) без наявності відповідних електротехнічних матеріалів, вказані послуги (роботи) здійснити неможливо. Тобто, фактично Субпідрядник (ТОВ "Арія Строй Град") не мав змоги виконати роботи у перевіряємому періоді за вище переліченими актами без попереднього отримання відповідних електротехнічних матеріалів, необхідних для використання при виконанні вищезазначених робіт.

Надаючи оцінки наведеним доводам суд враховує, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Тому, Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування.

Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Так, Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №816/1959/17 вказав на те, що доводи податкового органу щодо непідтвердження руху товару по ланцюгу базуються лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних, однак правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

В постанові від 4 грудня 2018 року у справі №802/851/18-а Верховний Суд висловив правову позицію, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

В постанові від 24 квітня 2018 року у справі №813/8500/13-а Верховний Суд висловив правову позицію, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року №808/1543/17.

За обставин розглядуваного спору, податковий орган в обґрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішення не навів обставин, які б вказували на безтоварність операцій, та не надав жодних доказів у підтвердження своїх доводів та висновків перевірки. Водночас, відсутність необов`язкових актів за формою КБ-2, обов`язку щодо складання яких між сторонами господарських договорів в даному випадку немає, не є підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у позивача первинних документів, які спростовують такі доводи.

Так, відповідно до пункту 1.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 цей стандарт обов`язковий при визначені вартості будівництва об`єктів, які споруджують за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Також підпунктом 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 передбачено, що при визначені вартості виконаних обсягів робіт і проведені взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3), які наведено у додатку Т та у додатку У.

Їх застосування рекомендоване під час взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій. Щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, то застосування таких форм обумовлюється договором підряду.

Разом із тим, за умовами договорів підряду, укладених з позивачем із контрагентом, не передбачено обов`язковість складання довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3, КБ-2в.

У разі якщо умовами договору не передбачено обов`язковості складання актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2В, учасники господарських операцій наділені правом розробити самостійно форми актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт у будівництві, що і було зроблено позивачем та його контрагентами за частиною операцій. При цьому, відсутність в даних актах конкретизації основних показників по виконаним роботам, відомостей ресурсів, розрахунку загально - виробничих витрат тощо не є порушенням вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд звертає увагу, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операції. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Суд вважає необхідним зазначити й те, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок, що витрати фактично понесені.

На підставі оцінки наданих сторонами доказів та аналізу встановлених обставин справи, посилання відповідача на фіктивність господарських відносин між позивачем та його контрагентом носять загальний характер, без наведення інформації та надання доказів, які б засвідчили конкретні обставини ведення фіктивної діяльності таким контрагентом, а тому не можуть спростовувати фактичне здійснення операцій таким суб`єктом господарювання.

У постанові від 16 квітня 2020 року у справі №826/7760/15, зупиняючись на аналізі реальності господарської діяльності у розрізі окремих операцій Верховний Суд зазначив, що в першу чергу потрібно, щоб такі документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів (ненадання їх до перевірки) неможливо перевірити реальність таких операцій, правильність обчислення та сплати сум податкових (грошових) зобов`язань.

При цьому, досліджені судом первинні документи по даній справі у 5 томах, а саме складені між сторонами акти виконаних робіт по укладеним договорам субпідряду, свідчать про дотримання позивачем вимог щодо документального оформлення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Арія Строй Град» та їх відображення у бухгалтерському обліку.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕМ Південь» (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 11, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.07.2021 № .

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕМ Південь» судовий збір в розмірі 14766,73 грн (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят шість грн 73 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк