Справа № 420/22865/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, без врахування індексації грошового забезпечення;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення суми індексації грошового забезпечення у розмірі 67754,19 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 року справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 08 червня 2015 року по 07 листопада 2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , яка з 01.01.2020 року зарахована на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_2 . При цьому, як стверджує позивач, під час проходження військової служби, нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалося в неповному обсязі, а саме у період з 01.03.2018 року по 07.11.2020 року позивачу не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Тому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року по справі № 420/27508/21 відповідачем нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 103997,30грн., а виплачено 07.06.2023 року 102437,34грн. цієї індексації

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем було здійснено повний розрахунок грошового забезпечення при звільненні лише 08.06.2023 року, а відтак обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснений позивачу без врахування розміру індексації грошового забезпечення. На звернення позивача щодо перерахунку та виплати грошової допомоги відповідач відмовив, а тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та вважає, що відповідачем не було доплачено кошти у розмірі 67 754,19 грн. з урахуванням вже виплачених коштів означеної грошової допомоги.

Відповідач позов не визнав та надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачувалася за кожен повний календарний рік служби, але до складу місячного грошового забезпечення входять лише виплати, що мають постійний характер, а відтак щомісячне додаткове грошове забезпечення має тимчасовий характер та може бути зменшене при відповідних підставах, за наказом командира військової частини.

Поряд з цим, представник відповідача звертав увагу суду, що позивач звертався з вимогами про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення, тому ці вимоги є недоцільними. У той же час, наголошувалося на тому, що військовослужбовець не виключається зі списків особового складу військової частини без його згоди до проведення повного із ним розрахунку. Враховуючи те, що позивача виключено зі списків особового складу військової частини 07.11.2020 року, а позивачем такий наказ не оскаржувався, то фактично він погодився з ним та з виплаченими за цим наказом сумами коштів.

Окрему увагу представник відповідача звертав на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій висловлені заперечення щодо доводів відповідача. Зокрема наголошувалося на тому, що аргументи відповідача, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, не стосуються предмету спору.

Також позивач зазначив те, що доводи відповідача про наявність аналогічного спору є безпідставними, оскільки предмет розгляду цієї справи та № 420/27508/21 не є тотожним, як помилково вважає відповідач.

Крім того, позивач вважає, що кожен має право звільнитися навіть попри відсутність проведення повного розрахунку та це не позбавляє працівника в подальшому звернутися до суду за вирішенням спірних питань у разі їх виникнення.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 з 08.06.2015 року по 07.11.2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 .

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03.11.2020 року № 560 ОСОБА_1 звільнено з військової служби за п.п. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 253 від 07 листопада 2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 з 07 листопада 2020 року.

При цьому, вирішено виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби (42 календарних років) у сумі 698659,50грн.

Рішенням Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України від 19.12.2019 року № 39140 Військову частину НОМЕР_4 виключено з мережі розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/27508/21 від 02.08.2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення обрахунку розміру індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 року по 07.11.2020 року, без врахування вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003;

зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, за період з 01.03.2018 року по 07.11.2020 року, з урахуванням вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та вже здійснених виплат індексації грошового забезпечення.

Згідно довідки про перерахунок грошового забезпечення № 2471 від 22.06.2023 року розмір перерахованої індексації грошового забезпечення склав 103 997,30 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 884 від 07.06.2023 року ОСОБА_1 відповідачем перераховано 102 437,34 грн. на виконання судового рішення по справі № 420/27508/21 (з вирахуванням податків та зборів).

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Листом № 3415 від 31 серпня 2023 року Військова частина НОМЕР_2 надала відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги з підстав наявності складної фінансово-економічної ситуації в державі через збройну агресію РФ.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом, суд визнає їх необґрунтованими, оскільки фактично підстава позову у даній справі виникла лише після вирішення питання у судовому порядку щодо наявності у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби та отримання відмови на звернення позивача щодо перерахунку розміру грошової допомоги при звільненні з урахуванням цієї індексації. При цьому, з дати виплати індексації грошового забезпечення та дати отримання відмови, позивач звернувся до суду із даним позовом в межах процесуального строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

Стаття 1 Закону № 2011-XII передбачає, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 1-3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом XXXII Порядку № 260 врегульовані питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Так, пунктом 2 розділу XXXII Порядку № 260 визначено, що у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 розділу XXXII Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення;

З системного аналізу вищевикладеного слідує, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби за умови наявності у військовослужбовця права на її отримання обраховується з щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення.

З матеріалів справи слідує, що право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у даному випадку не є спірним. Натомість спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон № 1282-XII).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року по справі № 820/5286/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 240/10130/19, який суд враховує згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а та від 10 травня 2019 року у справі № 820/5285/17, від 26.01.2022 року у справі № 520/8887/2020.

З огляду на викладене, та зважаючи на те, що перед звільненням індексація нараховувалась і виплачувалась позивачу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, то сума індексацій має бути врахована в складі грошового забезпечення позивачу для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд констатує та підтверджується довідкою розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні № 3414 від 31.08.2023 року, що при виплаті вказаної допомоги при її обрахунку відповідачем не включено індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 у повному обсязі, що було встановлено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року у справі №420/27580/21

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням в її складі індексації грошового забезпечення, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає, що вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 67754,19 грн. задоволенню не підлягають позаяк цей розрахунок належить до дискреційних повноважень Військової частини.

Водночас, суд відхиляє за необґрунтованістю доводи представника відповідача в частині покликання на те, що щомісячне додаткове грошове забезпечення має тимчасовий характер та може бути зменшене при відповідних підставах, за наказом командира військової частини, оскільки такі доводи не стосуються предмету розгляду цієї справи та не доведені належними та допустимими доказами.

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача щодо існування аналогічного спору між сторонами, оскільки позивачем, в межах даної справи, не заявлялася вимога щодо вирішення питання обрахунку індексації грошового забезпечення.

Що ж стосується аргументів відповідача, що позивачем не оскаржувався наказ про виключення його зі списків особового складу до повного розрахунку із ним, суд наголошує, що правомірність вказаного наказу при розгляді цієї справи не є спірною, а відтак суд не надає йому правової оцінки. Більш того, можливе порушення процедури прийняття рішення військовим командуванням про виключення військовослужбовця зі списків особового складу не може позбавити військовослужбовця права звернення до суду, яке гарантоване статтею 55 Конституції України.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наявного правового регулювання та встановлених обставин суд робить висновок, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у спосіб:

визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, без врахування повної індексації грошового забезпечення;

зобов`язання військової частини НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення повної суми індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, без врахування повної індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення повної суми індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян