Справа № 607/20336/23
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2023 Справа №607/20336/23

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

при секретарі судового засідання Мединської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов Сергій Анатолійович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

19.10.2023 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов С.А. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 13.10.2023 року поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, зі змісту якої вбачається, що він 13.10.2023 року о 11 год. 53 хв. на автодорозі Т-2002 біля с. Сидорів Чортківського району, керував комбайном марки «CLAAS LEXION 770 TERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в складі колони, з перевищенням габариту, чим порушив пункт 22.7. Правил дорожнього руху України, а також Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Водночас, на переконання позивача, інспектором поліції при винесенні вказаної постанови не з`ясовано, чи винен він у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та чи підлягає він адміністративній відповідальності у зв`язку з цим, тобто не встановлений причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками.

Крім того, позивач вважає, що з огляду на положення пунктів 22.7. та 1.10. розділу 1 «Загальні положення» ПДР України адміністративна відповідальність ОСОБА_1 можлива за умови керування ним комбайном в групі з трьох і більше комбайнів, що рухаються разом, однак докази цього в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, позивач зауважив, що в оскаржуваній постанові не зазначено про інші комбайни (їх ідентифікуючі ознаки, реєстраційні номери, відомості про водіїв тощо), які могли рухатись 13.10.2023 року в 11 год. 53 хв. в колоні з комбайном марки «CLAAS LEXION 770 TERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Також звернув увагу, що положеннями ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та Правил переїзду, в той час як за порушення Правил дорожнього руху України у вказаній нормі не йдеться.

Окрім того, зазначив про те, що в оскаржуваній постанові не вказано, яку саме норму Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами він порушив, а тому, на переконання позивача, така постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП в частині відомостей, які повинні обов`язково в ній відображатись.

Також позивач зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції не враховано п. 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу», який передбачає, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення. При цьому, під час руху автодорогою Т-2002 біля с. Сидорів Чортківського району, керований ним комбайн рухався із дотриманням вимог пункту 22.7. ПДР України, оскільки їхав разом з іншим комбайном, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які були у супроводі автомобіля прикриття марки «RENAULNT DASTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та які були обладнані проблисковими маячками оранжевого кольору.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

20.10.2023 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

07.11.2023 року представником відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області - Старжинським Т.Р. до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов С.А., в якому викладені заперечення щодо вимог позивача та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що 13.10.2023 року позивач керував транспортним засобом «CLAAS LEXION 770», ширина якого перевищує 2,6 м, чим порушив вимоги пункту 22.7. ПДР України. У відзиві також зазначено, що поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) інспектором поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено вказане порушення Правил дорожнього руху України та винесено у відношенні позивача постанову серії БАД №823407 від 13.10.2023 року за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 510 гривень, яка, на переконання представника відповідача, є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Також у відзиві вказано, що при винесенні оскаржуваної постанови позивач не висловлював жодних заперечень щодо його притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. Також, на підтвердження наведених у відзиві доводів, представник відповідача долучив до відзиву диск з відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника - адвоката Югова С.А.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Югов С.А. надав суду письмову заяву згідно якої просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 13.10.2023 року поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407, у відповідності до якої ОСОБА_1 13.10.2023 року о 11 год. 53 хв. на автодорозі Т-2002 біля с. Сидорів Чортківського району, керуючи комбайном марки «CLAAS LEXION 770 TERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався великогабаритним транспортним засобом, ширина якого перевищує 3,50 м, в складі колони, чим порушив вимоги пункту 22.7. Правил дорожнього руху України та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов С.А. звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Крім того, відповідно до вимог примітки статті 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

З аналізу вищенаведених вимог зазначеного кодифікованого закону вбачається, що відповідальність за частиною першою статті 132-1 КУпАП встановлена саме за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, наприклад, відсутність дозволу тощо, а не за порушення, які пов`язані з перевищенням габаритів.

Диспозиція частини першої статті 132-1 КУпАП носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона, а саме до Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень пункту 22.7. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком "Розпізнавальний знак транспортного засобу. Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів. Обов`язковим також є встановлення габаритних вогнів по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа. Забороняється рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, колоною та в умовах недостатньої видимості.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно з вимогами пункту 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів автомобілів певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Водночас, із досліджених судом матеріалів даної справи встановлено, що працівником поліції, який виніс оскаржувану постанову, не проводився габаритно-ваговий контроль керованого позивачем транспортного засобу, а саме - комбайну марки «CLAAS LEXION 770 TERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до вимог Порядку №879, та документ про такий контроль в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивачу ставиться у провину рух великогабаритним транспортним засобом, ширина якого перевищує 3,50 метра.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних відповідних документів, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку, що позивач рухався на транспортному засобі, ширина якого перевищує 3,50 метра.

Більше того, на долучених відповідачем до відзиву відеозаписах із нагрудної камери працівників поліції таких обмірів також не зафісковано, а висновки, що габарити транспортного засобу - комбайну марки «CLAAS LEXION 770 TERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , саме такі, оцінюючи їх на відеозаписах будуть лише припущеннями, на яких не може ґрунтуватися законне та обгрунтоване рішення суду, а тому такі відеозаписи не є належними і допустимими доказами на підтвердження габаритів вказаного транспортного засобу.

При цьому слід зазначити про те, що у відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, слід зазначити, що 31.05.2022 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу" (далі - Закон). Пунктом 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону, цей Закон набирає чинності через два роки з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 8 пункту 1, пункту 2 розділу І та пунктів 2-4 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Закон опубліковано 16.06.2022 року, тобто п.3 набрав чинності 17.06.2022 року.

Відтак, враховуючи те, що вказана норма набрала чинності 17.06.2022 року, а датою вчинення правопорушення в оскаржуваній постанові вказано 13.10.2023 року, тому інспектор поліції зобов`язаний був врахувати внесення змін до законодавства щодо зміни габаритних обмежень на рух сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів.

Отже, із викладеного вбачається, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

При цьому суд враховує, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.04.2018 року (справа №338/1/17).

З огляду на зазначене, суд приходить висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України та всупереч ст. 77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного суд доходить висновку про недоведеність відповідачем щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов С.А. є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а отже прийнята поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року, підлягає скасуванню.

Також відповідно до ч. 1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 536,80 гривень, що підтверджується квитанцією від 19.10.2023 року, а тому сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 9, 72-77, 139, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Югов Сергій Анатолійович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №823407 від 13.10.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник позивача: адвокат Югов Сергій Анатолійович, РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001; код ЄДРПОУ - 40108720; адреса електронної пошти: .

Головуючий суддяО. О. Дуда