Справа № 280/8490/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 грудня 2023 року Справа № 280/8490/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» (, 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41, літера «А») до Запорізької митниці (, 69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, буд. 12) про визнання протиправним в скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» (далі позивач) до Запорізької митниці (далі відповідач) про визнання протиправним в скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112070/2023/000093 від 29.08.2023;

зобов`язати Запорізьку митницю розглянути питання щодо митного оформлення товару (вантажу) згідно митної декларації № 23UA70U0 від 29.08.2023, а саме м`якої (не насіннєвої) пшениці українського походження, насипом, врожаю 2021 року, кількістю 901,620 МТ, придбаного UРТОN ТRADЕ & GLOBE АG у товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД»;

присудити за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці (місцезнаходження: 69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, буд. 12, ідентифікаційний код: 44005647) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» (місцезнаходження: Україна, 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41, літера «А», ідентифікаційний код: 42051995) витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 5 368 гривень 00 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що метою завершення розпочатого митного оформлення позивач у встановленому законом порядку, через уповноважену особу - ТОВ «ТРАНС АЙ ТІ» (), 29.08.2023 здійснило подачу Запорізькій митниці митної декларації № 23УА70110, за наслідками розгляду якої відповідачем того ж дня було прийнято рішення про відмову у митному оформленні, викладене в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №ІІА112070/2023/000093. Позивач вважає таке рішення відповідача не вмотивованим, прийнятим формально та таким, що не містить вичерпних роз`яснень вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що порушує права позивача, а відтак, підлягає скасуванню, у звязку із чим звернувся за захистом свої прав до суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

Ухвалою суду від 27.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника Запорізької митниці про розгляд справи в порядку загального позовного провадження,

26 жовтня 2023 року до суду засобами системи «Електронний суд» надійшов відзив Запорізької митниці на позовну заяву. Митниця не згодна з доводами позивача, заперечує проти вимог адміністративного позову та зазначає, що 21.02.2022 митним постом «Бердянськ» Запорізької митниці було оформлено періодичну митну декларацію типу ЕК10РР № UA112050/2022/000382 на товар "М`яка не насіннєва продовольча пшениця, насипом, врожаю 2021 року відправник ТОВ "СОЛАГРО ТРЕЙД" одержувач "UPTON TRADE & GLOBE AG" (Швейцарія). До митного органу не подавалися коносамент й декларація про вантаж для пропуску товарів через митний кордон України, також не подавалися портовим оператором, що здійснював навантаження судна, документів про кількість навантаженого товару. Відповідно митниця не здійснювала митний контроль даного товару і передбачені митні процедури і не внесла відомості про товар до єдиного реєстру. В подальшому судно з пшеницею самовільно покинуло порт в м. Бердянську і доставило вантаж до місця призначення. Факт того, що митницею не здійснювався митний контроль даного товару ні позивачем, ні судами не заперечується. Якщо не проводився митний контроль то не можливе здійснити його митне оформлення. Не можливе оформити товар, якого митниця не бачила і не в змозі підтвердити його кількість, якість, вартість та інше. Що стосується вимоги «зобов`язати Запорізьку митницю розглянути питання щодо митного оформлення (вантажу) згідно митної декларації №23UA70U0 від 29.08.2023, то дана декларація носить статус» «відмолено в митному відношенні» і відомості внесені до АСМО «Інспектор» по всій митній службі України. В зв`язку з цим розглядати ще раз це питання за цією декларацією не логічно і не відповідає ні Митному кодексу України, ні іншим нормативно-правовим актам. Відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В заперечення аргументам відповідача 03.11.2023 позивачем засобами системи «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив. Позивач вказує, що твердження відповідача, що митний пост «Бердянськ» знаходився у простої з 28.02.2022, а не з 24.02.2022, є недостовірним, оскільки не відповідають дійсності. Відповідно до норм наказу Державної митної служби України від 24.02.2022 №113 (зі змінами внесеними наказом Державної митної служби України від 28.02.2022 №118) встановлений простій у роботі митного посту «Бердянськ» Запорізької митниці саме з 24.02.2022. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача розглянути питання митного оформлення товару то належним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача буде досягнуто саме шляхом зобов`язання відповідача розглянути питання митного оформлення товару, відповідно до поданих позивачем відповідачеві документів у разі, якщо підставі для відмови, наданої Відповідачем, будуть визнані судом неправомірними, а саме рішення відповідача протиправним. Щодо відсутності порушеного права - завершення митного оформлення є обов`язковою умовою отримання позивачем бюджетного відшкодування за експортною операцією з продажу компанії UPTON TRADE & GLOBE AG м`якої не насіннєвої продовольчої пшениці українського походження, насипом, врожаю 2021 року, кількістю 901,620 метричних тон. З урахуванням викладеного позивач наполягає на задоволенні позову.

07 листопада 2023 року на адресу суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) в яких відповідач наголошує на відсутності порушеного права позивача та незрозумілості обраного способу захисту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» () (далі - ТОВ «СОЛАГРО ТРЕЙД») зареєстроване як юридична особа 06.04.2018.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД:

46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний);

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

35.14 Торгівля електроенергією;

35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи;

82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.;

82.92 Пакування;

77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.;

77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів;

77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання;

52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

52.24 Транспортне оброблення вантажів;

52.10 Складське господарство;

10.41 Виробництво олії та тваринних жирів;

46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Україна, 01054, місто Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 41, літ. А.

Між "UPTON TRADE&GLOBE AG" (покупець) та позивачем (продавець) 08.02.2022 укладено контракт № SU0093 (далі Контракт).

За умовами вказаного Контракту продавець зобов`язується поставити , а покупець прийняти м`яку не насіннєву продовольчу пшеницю, насипом, врожаю 2021 року, країна походження Україна, який надалі іменується Товар.

Кількість товару: 1500 метричних тон +/-10% на вибір продавця і за ціною Контракту (п. 2.1. Контракту).

Додатковою угодою від 24.02.2022 № 1 внесено зміни до Контракту в частині обсягу товару шляхом його зменшення до 901,620 метричних тон +/-10% на вибір продавця і за ціною Контракту.

Згідно п. 3.1. Контракту Товар буде поставлений залізничним та/або автомобільним транспортом на умовах FOB ПОРТ БЕРДЯНСЬК (пункт призначення), згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами контракту. Період поставки: з 08.02.2022 по 15.04.2022. Датою поставки є дата Коносаменту (п. 3.2. 3.3. Контракту).

У відповідності до Офіційних правил міжнародного контролю термінів торговельних умов ІНКОТЕРМС 2010, за умовами FOB - Безкоштовний борт (названий порт завантаження), продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна. Продавець вважається таким, що виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики щодо втрати чи ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін застосовується під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Ціна товару по цьому контракту на дату його укладання складає 309,00 доларів США за одну метричну тону. Загальна вартість Контракту на дату його укладання складає 463 500 доларів США +/-10%. (п. 4.1. 4.2. Контракту).

Датою переходу права власності на товар є дата оформлення коносаменту. Ризик втрати чи пошкодження товару переходить до покупця з моменту завантаження товару на борт судна та оформлення коносаменту (п. 5.4-5.5 Контракту).

20 лютого 2022 року морське судно «FIRAT» (морська реєстрація - Союз Коморських Островів) прибуло до Бердянського морського торговельного порту задля навантаження товаром м`яка (не насіннєва) пшениця у відповідності до Контракту з метою здійснення його перевезення морським шляхом до пункту призначення морського порту Самсун, Туреччина.

Позивачем 21.02.2022 подано до Митного посту «Бердянськ» Запорізької митниці та митним постом оформлено періодичну митну декларацію № UA112050/2022/000382 щодо здійснення митного оформлення товару, який мав бути завантажений на морське судно «FIRAT»: м`яка, не насіннєва продовольча пшениця, насипом, врожаю 2021 року.

На ранок 24.02.2022, на судно «FIRAT» було завантажено 901,62 метричних тон м`якої не насіннєвої продовольчої пшениці, що підтверджується коносаментом (Bill oflading) від 24.02.2022 №3 та вантажним маніфестом/маніфестом про капітана від 24.02.2022.

Матеріалами справи підтверджується простій Митного посту «Бердянськ» (наказ Державної митної Служби України № 113 від 24.02.2022, із змінами внесеними наказом №118 від 28.02.2022), встановлений з 24.02.2022.

За таких обставин, в умовах тимчасової окупації м. Бердянськ, позивач був позбавлений можливості здійснити дії, необхідні для завершення митного оформлення та подати додаткову митну декларацію 24.02.2022.

З метою збереження вантажу, 24.02.2022 капітаном корабля було прийняте рішення про вихід з порту та вивезення товару за кордон, що, зокрема, підтверджується листом покупця від 20.02.2023 про отримання товару.

З 29.03.2022 по 31.03.2022 вантаж - пшениця українського походження, врожаю 2021 року вивантажений з морського судна «FIRAT» в порту призначення Самсун, Туреччина, та отриманий покупцем, що підтверджується сповіщенням про готовність судна, стандартним звітом про обробку судна від 30.03.2022, листами протесту від 31.03.2022 та листом покупця від 20.02.2023 про отримання товару.

Листом вих. № 20.02.2023 позивач звернувся до відповідача з метою отримання інформації щодо контактів митного поста, до якого можна подати документи для завершення митних процедур щодо вказаної поставки.

06 березня 2023 року відповідачем надано позивачу відповідь № 7.20-1/7.20-17-01/14/611 в якій зазначено про те, що інформація про поставки відсутня в Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів України, у зв`язку з чим, підстави для митного оформлення відсутні.

Позивачем 29.08.2023 подано через електронну систему додаткову митну декларацію для завершення процедури митного оформлення вантажу №23UA70U0.

На підтвердження відомостей, зазначених у Декларації позивачем надано відповідачу: рахунок-фактуру (інвойс) від 24.02.2022 №SU0093, коносамент від 24.02.2022 № 3, вантажну відомість від 24.02.2022 № б/н, декларації про походження товару від 24.02.2022 №SU0093, контракт та доповнення до контракту, договір про надання послуг митного брокера від 27.10.2022 № 029-22МБ.

За результатами розгляду вказаної декларації відповідачем прийнято рішення про відмову митному оформленні товару, оформлене Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.08.2023 № UA112070/2023/000093.

Відповідно до Картки відмови від 29.08.2023 № UA112070/2023/000093, підставою для відмови у митному оформленні (випуску) товарів є: 1) Не здійснення митним органом митного контролю, що передбачено главою XI Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 р. за № 2120/22432; 2) Порушення вимог статті 261 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451 «Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних. водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними», Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 р. за № 2120/22432 та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, а саме: - відповідно до частини 1 статті 261 Митного кодексу України та пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питанні, пов`язані із застосуванням митних декларацій» до 15 числа місяця, що настає за кожним календарним місяцем переміщення товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати додаткову декларацію (додаткові декларації) із зазначенням точних відомостей про товари, перемішені через митний кордон України за періодичною митною декларацією відповідно до заявленого митного режиму протягом відповідного календарного місяця; - відповідно до п.49 статті 4 Митного кодексу України пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення; - відповідно до п. 31 «ТИПОВА ТЕХНОЛОГІЧНА СХЕМА здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон» затвердженою ПКМУ № 451 від 21.05.2012 «Питання пропуску через державний кордон осіб. автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що перемішуються ними» Після завершення митного контролю вибуття судна в приміщеннях митних органів та/або контролю на судні митний орган документально підтверджує пропуск транспортних засобів і товарів через митний кордону порядку. Встановленому Мінфіном. У ЕМД № 23UA70U0 від 29.08.2023 у графі 40 зазначена за кодом 1301 ЕМД типу РР№ UA112050/2022/000382 від 21.02.2022. На теперішній час інформація стосовно переміщення вантажу за ЕМД типу РР № UA 112050/2022/000382 від 21.02.2022 через митний кордон в Єдиній автоматизованій інформаційній системи митних органів України відсутня. Враховуючи вищевикладене, у порушення ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України, п. 26 Положення № 450 декларантом не надано точних та документально підтверджених відомостей про кількість переміщеного товару та дату перетину кордону. Також, у митному органі наявна інформація стосовно відкритих кримінальних проваджень відносно транспортних засобів, на які в порту Бердянськ здійснювалося навантаження товарів, що декларуються. Порушено вимоги Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, а саме: невірно заповнено графу 21 (у лівому підрозділі графи зазначаються ідентифікаційні відомості про транспортний засіб. Залежно від виду транспортного засобу в графі мають зазначатися такі ідентифікаційні відомості: морський та річковий транспорт - назва судна); Порушено вимоги Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, а саме: в графі 8 невірно зазначені відомості про одержувача вантажу, відомості про якого наведені у коносаменті № 3 від 24.02.2022.

У картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA112070/2023/000093 надані наступні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

надати в установленому порядку точні та документально підтверджені відомості про кількість та дату переміщення товару через митний кордон України. - рішення щодо можливості митного оформлення може бути прийнято за наявності відповідних відміток про виконання митних формальностей в Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів України та з урахуванням результатів завершення кримінальної справи та вирішення питання по суті. Заповнити графу № 8, 21 МД відповідно до вимог Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651.

Вказані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

За правилами ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.2 ст.248 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.255 МК України у разі якщо товар декларується з використанням попередньої або періодичної митних декларацій, митне оформлення за цими деклараціями завершується у строк, що не перевищує чотирьох робочих годин з моменту їх подання.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч. 5 ст.255 МК України).

Відповідно до положень ч.1 - 7 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форми митних декларацій для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України підприємствами шляхом ввезення, вивезення або транзиту, а також для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами та декларуються за митною декларацією, передбаченою для підприємств, визначаються Конвенцією про спрощення формальностей у торгівлі товарами та Конвенцією про процедуру спільного транзиту.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що поміщуються у митний режим транзиту на умовах Конвенції про процедуру спільного транзиту, визначаються відповідно до положень зазначеної Конвенції.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, зазначені у цій же нормі.

Статтею 260 МК України встановлені норми щодо тимчасової та періодичної митної декларації.

Якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Для пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, що вивозяться за межі митної території України за періодичною митною декларацією, застосовуються заходи тарифного й нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на день пропуску цих товарів через митний кордон України.

Митний орган не має права відмовити в прийнятті тимчасової або періодичної митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова митного органу в прийнятті тимчасової або періодичної митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Оформлення митним органом тимчасової або періодичної митної декларації передбачає необхідність виконання вимог цього Кодексу, передбачених для поміщення товарів в обраний митний режим та сплати митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу.

Отже, періодична декларація є плановою, для уточнення відомостей про характеристики товарів необхідно подавати додаткову декларацію.

Згідно з частиною першою статті 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

У разі відсутності інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості товарів, яка стане відомою після випуску товарів у вільний обіг та сплати роялті, ліцензійних платежів, інших складових вартості, які визначаються залежно від обсягів продажу або прибутку від продажу, декларант або уповноважена ним особа має право подати додаткову декларацію протягом 180 днів з дати випуску товарів (ч.2 ст.261 МК України).

Додаткова декларація подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова, спрощена або періодична митна декларація. (частина шоста статті 261 МК України)

Дозволяється подання однієї додаткової декларації до кількох попередніх, тимчасових, спрощених або періодичних митних декларацій, що були оформлені одним митним органом в межах одного зовнішньоекономічного договору та одного митного режиму, за умови дотримання строків подання додаткової декларації, визначених відповідно до цього Кодексу. (частина сьома статті 261 МК України)

Прийняття митної декларації здійснюється відповідно до положень статті 264 МК України.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. (ч.5)

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. (ч. 6)

У випадках, коли з причин, визнаних митним органом обґрунтованими, окремі документи, визначені цим Кодексом, не можуть бути представлені разом з митною декларацією, дозволяється подання таких документів протягом часу, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. (ч.7)

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. (ч. 8)

Митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. (ч. 9)

Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта. (ч.10)

Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом. (ч. 11)

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 затверджено Положення про митні декларації, яке визначає вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними (далі Положення № 450).

Відповідно до пункту 21 Положення №450, періодична митна декларація подається для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України суднами закордонного плавання, трубопровідним транспортом або лініями електропередачі, припасів, періодичних друкованих видань та товарів, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії.

Подана митному органу періодична митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов`язання подати митному органу додаткові декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця.

Згідно пункту 24 Положення №450, товари, що вивозяться за межі митної території України за періодичною митною декларацією (крім товарів, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом або лініями електропередачі, та періодичних друкованих видань), можуть бути перемiщенi через митний кордон України у разі:

пред`явлення митному органу в пункті пропуску через державний кордон України в паперовій або електронній формі документів (засвідчених у встановленому порядку копій, якщо законодавством не передбачено обов`язкове подання оригіналів), що свідчать про дотримання вимог законодавства щодо заходів нетарифного регулювання (крім тих, відомості про які зазначались у встановленому порядку в періодичній митній декларації) та про здiйснення передбачених статтею 319 Митного кодексу України необхідних видів контролю;

подання у разі перемiщення товарів залізничним і автомобільним транспортом декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, зокрема з використанням інформаційно-телекомунікаційних технологій, не пізніше ніж через дві доби з дати прийняття товарів до перевезення реєстру номерів транспортних засобів та товарно-транспортних документів за формою згідно з додатком 2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451 затверджено Типову технологічну схему здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон (далі - Типова технологічна схема), яка визначає відповідно до Митного кодексу України послідовність дій посадових осіб митних органів під час здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними через митний кордон України (далі - водні транспортні засоби і товари), у пунктах пропуску для морського, річкового та поромного сполучення через державний кордон (далі - пункти пропуску).

Відповідно до пункту 28 Типової технологічної схеми, до початку завантаження на судно закордонного плавання транспортних засобів і товарів декларант або уповноважена ним особа подає митному органу доручення на навантаження у формі електронного документа, на який накладено кваліфікований електронний підпис, чи на паперовому носії. Підставою для оформлення такого доручення є митна декларація (електронна митна декларація) або інший документ, який відповідно до статті 94 Митного кодексу України використовується замість митної декларації, у формі електронного документа, на який накладено кваліфікований електронний підпис, чи на паперовому носії або його електронна (сканована) копія, на який накладено кваліфікований електронний підпис, з відміткою митного органу про закінчення митного контролю.

У разі надходження транспортних засобів і товарів, що були оформлені в інших митних органах і перебувають під митним контролем, разом з митною декларацією (електронною митною декларацією) подаються товаросупровідні (товаротранспортні) документи у формі електронних документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис, чи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено кваліфікований електронний підпис.

Оформлене митним органом доручення на навантаження є підставою для завантаження зазначених у ньому транспортних засобів і товарів на судно закордонного плавання.

Відповідно до пункту 2 Підрозділу 2 Розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.03.2015 №308 (далі Порядок № 308), до початку навантаження товарів на судно вантажовласник або уповноважена ним особа подає митниці доручення на навантаження. Підставою для оформлення доручення на навантаження є митна декларація або інший документ, який відповідно до законодавства України є підставою для переміщення товарів через митний кордон України (представлені на паперовому носії або у формі електронного документа). У разі надходження товарів, які були оформлені іншими митницями та перебувають під митним контролем, подаються також товаросупровідні документи.

Після перевірки відповідності даних, зазначених у дорученнях на навантаження документах, передбачених правилами роботи портів (наряд, ордер тощо), даним документів, зазначених у абзаці першому цього пункту, посадова особа митниці на дорученні на навантаження проставляє відбиток особистої номерної печатки. Оформлене таким чином доручення є підставою для навантаження зазначених у ньому товарів на судно.

Однією з підстав для відмови у митному оформленні (випуску) товарів контролюючим органом визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України та п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питанні, пов`язані із застосуванням митних декларацій» до 15 числа місяця, що настає за кожним календарним місяцем переміщення товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати додаткову декларацію (додаткові декларації) із зазначенням точних відомостей про товари, перемішені через митний кордон України за періодичною митною декларацією відповідно до заявленого митного режиму протягом відповідного календарного місяця.

Відповідно до пункту 26 Положення №450 до 15 числа місяця, що настає за кожним календарним місяцем переміщення товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані:

подати додаткову декларацію (додаткові декларації) із зазначенням точних відомостей про товари, переміщені через митний кордон України за періодичною митною декларацією відповідно до заявленого митного режиму протягом відповідного календарного місяця;

подати передбачені законодавством документи, необхідні для здійснення митного оформлення товарів, крім документів, поданих разом з періодичною митною декларацією;

сплатити митні платежі, що справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України.

У разі вивезення товарів (крім переміщуваних стаціонарними засобами транспортування) за межі митної території України за періодичною митною декларацією календарним місяцем переміщення товарів через митний кордон України є місяць, у якому митницею здійснено пропуск товарів за межі митної території України.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 № 2142-IX (далі - Закон №2142-ІХ) внесено зміни до розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України та доповнено пунктом 9-12, який передбачає, що тимчасово, на період до припинення чи скасування воєнного, надзвичайного стану на території України:

1) документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються. Акти (довідки) про результати документальних перевірок, зустрічних звірок, заперечення до актів перевірок та податкові повідомлення-рішення не надсилаються (не вручаються);

2) зупиняється перебіг строків, визначених частиною четвертою статті 45, частиною другою статті 46, частиною четвертою статті 48, статями 55, 125, 204, 240, частиною шостою статті 244, частиною тринадцятою статті 264, частиною другою статті 269, частинами п`ятою і шостою статті 299, частиною дев`ятою статті 309, частиною четвертою статті 321, частиною шостою статті 334 цього Кодексу;

3) митні органи за заявою декларанта або уповноваженої ним особи можуть приймати рішення про продовження строків (включаючи граничні), визначених цим Кодексом, крім тих, перебіг яких зупинено підпунктом 2 цього пункту;

4) митні формальності, які відповідно до цього Кодексу підлягали чи підлягають виконанню митним органом, яким за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, не виконуються завдання, покладені на митні органи, у зв`язку з веденням воєнного, надзвичайного стану, можуть виконуватися іншим митним органом, у тому числі без пред`явлення таких товарів цьому митному органу, за координації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, надає роз`яснення підприємствам і митним органам, координує роботу митних органів щодо виконання таких формальностей іншими митними органами, у тому числі з питань застосування систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і засобів їх забезпечення;

5) Кабінет Міністрів України може встановлювати:

категорії товарів, щодо яких митними органами не здійснюються заходи зі сприяння захисту прав інтелектуальної власності, передбачені розділом XIV цього Кодексу;

випадки, у яких заборони та обмеження, встановлені статтями 196 та 197 цього Кодексу, не застосовуються, крім випадків, якщо такі заборони та обмеження встановлені міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

особливості здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, які підлягають державному експортному контролю;

особливості застосування статті 319 цього Кодексу;

6) перебування на обліку в митних органах осіб-нерезидентів відповідно до частини першої статті 455 цього Кодексу не вимагається;

7) митними органами не здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України та в мультимодальних терміналах документальний контроль у сфері міжнародних автомобільних перевезень згідно із Законом України "Про автомобільний транспорт";

8) при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення дозволяється вчинення дій посадовими особами митних органів, декларантами та/або уповноваженими ними особами, іншими заінтересованими особами з використанням засобів електронного підпису або шляхом підключення через інтегровану систему електронної ідентифікації, яка забезпечує надійну ідентифікацію таких осіб.

В той же час наявні у справі докази підтверджують вчинення позивачем всіх можливих та залежних від нього дій щодо закінчення митного оформлення товару, відпуск якого через державний кордон України прийшовся на початок військової агресії, дії воєнного часу, призупинення діяльності митної служби.

Судом встановлено, що позивачем оформлено періодичну митну декларацію від 21.02.2022 № UA112050/2022/000382 типу ЕК11РР на товар м`яка не насіннєва продовольча пшениця, насипом, врожаю 2021 року, вага 150000 кг. Загальною вартістю 463500 доларів США, відправник ТОВ «СОЛАГРО ТРЕЙД», одержувач "UPTON TRADE&GLOBE AG", країна призначення Швейцарія.

Станом на 24.02.2022 портовим оператором здійснено навантаження на судно «FIRAT» було завантажено 901,62 метричних тон м`якої не насіннєвої продовольчої пшениці, що підтверджується коносаментом (Bill oflading) від 24.02.2022 №3 та вантажним маніфестом/маніфестом про капітана від 24.02.2022.

З 29.03.2022 по 31.03.2022 вантаж - пшениця українського походження, врожаю 2021 року вивантажений з морського судна «FIRAT» в порту призначення Самсун, Туреччина, та отриманий покупцем, що підтверджується сповіщенням про готовність судна, стандартним звітом про обробку судна від 30.03.2022, листами протесту від 31.03.2022 та листом покупця від 20.02.2023 про отримання товару.

Щодо відсутності інформації стосовно переміщення вантажу за ЕМД типу РР № UA 112050/2022/000382 від 21.02.2022 через митний кордон в Єдиній автоматизованій інформаційній системи митних органів України суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 6 Підрозділу 2 Розділу ІІІ Порядку № 308 після закінчення навантаження судна капітан судна або агентська організація (морський агент) подає митниці коносаменти й декларацію про вантаж для пропуску товарів через митний кордон України, а портовий оператор (стивідорна компанія), що здійснювала навантаження судна, надає митниці документи, що підтверджують кількість та асортимент навантажених товарів. У разі навантаження порожніх контейнерів додатково надається перелік контейнерів із зазначенням їх номерів та типів. Після звірення їх з дорученнями на навантаження (списками вантажів) і митними деклараціями або іншими документами, які відповідно до законодавства України є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, посадова особа митниці проставляє на коносаментах (річкових накладних), декларації про вантаж відбитки штампа "Під митним контролем" та особистої номерної печатки.

Інформація вноситься до Журналу обліку товарів при вивезенні.

Матеріалами справи підтверджується простій Митного посту «Бердянськ» (наказ Державної митної Служби України № 113 від 24.02.2022, із змінами внесеними наказом № 118 від 28.02.2022 ), встановлений з 24.02.2022.

За таких обставин, в умовах тимчасової окупації м. Бердянськ, позивач був позбавлений можливості здійснити дії, необхідні для завершення митного оформлення та подати додаткову митну декларацію 24.02.2022.

Таким чином, декларант (уповноважена особа) не зміг закінчити митні формальності щодо експорту товару за межі митної території України з об`єктивних причин, незалежних від нього обставин, що пов`язані з тимчасовою окупацією м.Бердянськ.

Згідно з пунктом 5.5 розділу V Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних перевезень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066, невідкладно після здійснення пропуску за межі митної території України товарів (частини товарів) посадова особа митного органу, розташованого в пункті пропуску через державний кордон України, вносить до ЄАІС інформацію про пропуск, а саме: відомості про фактично пропущену кількість товару в основних одиницях виміру; номер посвідчення та номер ОНП посадової особи, яка здійснила пропуск цих товарів; дату і час перетину митного кордону.

Отже, саме на митний орган покладається обов`язок здійснити внесення відомостей до ЄАІС стосовно пропуску за межі митної території України товарів і такі відомості митними органами до ЄАІС не внесено, оскільки фактично товар покинув тимчасово окуповану територію України, а відповідні митні органи на такій території не функціонували.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на цій підставі не може бути відмовлено у прийнятті додаткової митної декларації, оскільки такі обставини стались не з вини позивача, при цьому саме на позивача перекладені негативні наслідки через не функціонування митних органів на території Бердянського морського порту.

Також, доводи відповідача про те, що позивачем порушено вимоги Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 далі Порядок № 651), а саме: невірно заповнено графу 21 (у лівому підрозділі графи зазначаються ідентифікаційні відомості про транспортний засіб. Залежно від виду транспортного засобу в графі мають зазначатися такі ідентифікаційні відомості: морський та річковий транспорт - назва судна); в графі 8 невірно зазначені відомості про одержувача вантажу, відомості про якого наведені у коносаменті № 3 від 24.02.2022 є неспроможними з огляду на наступне.

Згідно п. 1 розділу II. Заповнення граф митних декларацій Порядку № 651 в графі 8 «Вантажоодержувач» зазначаються відомості про одержувача.

Якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), не є одержувачем, у графі зазначаються відомості про одержувача і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

Якщо оформлення товарно-транспортного документа здійснюється після оформлення МД, відомості про одержувача зазначаються відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту). За відсутності при цьому у зовнішньоекономічному договорі (контракті) або іншому документі, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), відомостей про одержувача, у графі зазначаються відомості тільки про нерезидента, що уклав такий договір або інший документ.

При поміщенні товарів у митний режим безмитної торгівлі, митного складу, вільної митної зони у графі зазначаються відомості про утримувача магазину безмитної торгівлі, митного складу, вільної митної зони. Якщо у митний режим вільної митної зони або митного складу поміщуються товари, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) або іншим документом, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), у графі додатково вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

При декларуванні припасів, переміщених на транспортний засіб комерційного призначення, експлуатантом якого є нерезидент, у графі наводяться відомості про експлуатанта транспортного засобу.

При декларуванні товарів та/або транспортних засобів для їх неодноразового переміщення через митний кордон України за однією МД зазначаються відомості про особу, якій надано дозвіл на таке переміщення.

При зміні митного режиму товарів, вивезених за межі митної території України, у графі зазначаються відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

Відомості про осіб наводяться в графі згідно з додатком до цього Порядку. Для нерезидентів найменування юридичної особи та її місцезнаходження чи прізвище, ім`я фізичної особи та її місце проживання зазначаються відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), або в разі відсутності таких даних у зазначених документах - відповідно до товарно-транспортного документа.

Водночас, Порядок № 651 не містять обов`язку зазначати в митній декларації саме ту особу, що є вантажоодержувачем згідно коносамента.

Згідно п. 1 розділу II. Заповнення граф митних декларацій Порядку № 651 в графі 21 «Ідентифікація та країна реєстрації активного транспортного засобу при перетині кордону» у лівому підрозділі графи зазначаються ідентифікаційні відомості про транспортний засіб. Залежно від виду транспортного засобу в графі мають зазначатися такі ідентифікаційні відомості: морський та річковий транспорт - назва судна; повітряний транспорт - номер і дата рейсу; автомобільний транспорт - реєстраційний номер автомобіля та (у разі наявності) причепа (напівпричепа); залізничний транспорт - номери залізничних вагонів або платформ.

Графа не заповнюється:

при переміщенні товарів у міжнародних поштових і експрес-відправленнях, ручній поклажі, супроводжуваному, несупроводжуваному багажі, вантажобагажі, стаціонарними засобами транспортування;

якщо МД заповнюється на моторний транспортний засіб як на товар і він перетинає митний кордон України своїм ходом;

у періодичній, спрощеній МД, а також за бажанням Декларанта у додатковій декларації на товари, переміщені через митний кордон України за періодичною МД залізничним транспортом;

у МД відповідно до митного режиму експорту на українські товари (крім палива та енергії), що повністю використані під час переробки іноземних товарів;

при вивезенні товарів за межі митної території України залізничним транспортом у разі відсутності інформації про номери залізничних вагонів або платформ;

у разі відсутності в Декларанта на момент подання декларації відомостей про активний транспортний засіб, на якому товари будуть вивезені за межі митної території України.

Таким чином, з огляду на зміст митної декларації від 29.08.2023 № 23UA70U0 (графи 10, 21, 25) позивачем вказано інформацію про транспортний засіб відповідно до вимог Порядку № 651.

Згідно з статтею 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, зокрема, у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року, що реалізуючи Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження. Разом з тим суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки захист прав повинен бути не лише формальним, але й реальним.

Надмірні формальності не можуть покладатися в основу рішень адміністративного органу, якими б заперечувалася сутність змісту конституційно гарантованого права. Адже форма, відповідно до вимог поваги до прав людини та принципу сприяння, не має підміняти зміст, зокрема, в ситуації, коли під час прийому документа його можна привести у відповідність до формальних вимог Закону.

Відповідач відмовляючи у митному оформленні товару з підстави неправильного заповнення граф 8, 21 у митній декларації, проявив формальних підхід, який став підставою для прийняття протиправного та не обґрунтованого рішення у формі картки відмови у прийнятті митної декларації.

Крім цього, підставою для відмови у митному оформленні товару у спірному рішенні стала наявна у митниці інформація стосовно відкритих кримінальних проваджень відносно транспортних засобів на які в порту Бердянськ здійснювалося навантаження товарів, що декларуються.

Суд звертає увагу, що сторонами Контракту передбачені умови поставки FOB ІНКОТЕРМС 2010, у відповідності до Офіційних правил міжнародного контролю термінів торговельних умов ІНКОТЕРМС 2010, за умовами FOB - Безкоштовний борт (названий порт завантаження), продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна. Продавець вважається таким, що виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики щодо втрати чи ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін застосовується під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Датою переходу права власності на товар є дата оформлення коносаменту. Ризик втрати чи пошкодження товару переходить до покупця з моменту завантаження товару на борт судна та оформлення коносаменту (п. 5.4-5.5 Контракту)

Відомості щодо відношення позивача до відкритих кримінальних проваджень відносно транспортних засобів на які в порту Бердянськ здійснювалося навантаження товарів в матеріалах справи відсутні. Позивач відповідно до встановлених обставин не є ані власником судна, ані власником товару, право власності на який після завантаження судна перейшло до покупця за контрактом.

Також суд зазначає, що посилання відповідача в оскарженому рішенні на необхідність надати в установленому порядку точні та документально підтверджені відомості про кількість та дату переміщення товару через митний кордон України», суперечить вимогам ст. 256 МК України, яка чітко регламентує, що відмова у митному оформленні повинна бути вмотивованою, містити причини відмови та вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів. В той же час відповідачем не зазначено, якими саме документами мають бути підтверджені такі відомості та причини відхилення/неврахування документів, доданих до митної декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що рішення Запорізької митниці, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112070/2023/000093 від 29.08.2023 є протиправним та відповідно підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Запорізьку митницю розглянути питання щодо митного оформлення товару (вантажу) згідно митної декларації № 23UA70U0 від 29.08.2023, а саме м`якої (не насіннєвої) пшениці українського походження, насипом, врожаю 2021 року, кількістю 901,620 МТ, придбаного UРТОN ТRADЕ & GLOBE АG у товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД, суд зазначає наступне.

Із системного аналізу законодавчих приписів у митній справі встановлено, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях реалізації митних формальностей та вирішення питання прийняття митної декларації.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача є зобов`язання відповідача розглянути питання щодо митного оформлення товару (вантажу) згідно митної декларації № 23UA70U0 від 29.08.2023, а саме м`якої (не насіннєвої) пшениці українського походження, насипом, врожаю 2021 року, кількістю 901,620 МТ, придбаного UРТОN ТRADЕ & GLOBE АG у товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД».

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 5 368,00 грн.

Враховуючи викладене і задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 5 368,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення.

Доказів понесення позивачем інших витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» (, 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41, літера «А») до Запорізької митниці (, 69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, буд. 12) про визнання протиправним в скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112070/2023/000093 від 29.08.2023.

Зобов`язати Запорізьку митницю розглянути питання щодо митного оформлення товару (вантажу) згідно митної декларації № 23UA70U0 від 29.08.2023, а саме м`якої (не насіннєвої) пшениці українського походження, насипом, врожаю 2021 року, кількістю 901,620 МТ, придбаного UРТОN ТRADЕ & GLOBE АG Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАГРО ТРЕЙД» (, 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41, літера «А») судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 368,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці (, 69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, буд. 12).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11 грудня 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз