Справа № 520/27513/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

11 грудня 2023 р. справа № 520/27513/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Державного реєстратора Шеховцової Маргарити Євгенівни Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі за тестом - відповідач №2), Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі за текстом - Відповідач №1), третя особа - Державне підприємство «ДІЯ» Міністерства цифрової трансформації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора Шеховцової Маргарити Євгенівні Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо не виправлення дистанційно технічної помилки, яка виникла в процесі державної реєстрації права на нерухоме майно; 2) визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора Шеховцової Маргарити Євгенівні Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо стягнення з ОСОБА_1 адміністративного збору у розмірі 110,00 грн; 3) зобов`язання державного реєстратора Шеховцову Маргариту Євгенівну Департаменту реєстрації Харківської міської ради виправити дистанційно технічну помилку, яка відбулась в процесі винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №68121959 від 21.06.2023, без стягнення адміністративного збору; 4) зобов`язання державного реєстратора Шеховцову Маргариту Євгенівну Департаменту реєстрації Харківської міської ради надати ОСОБА_1 витяг з Державного реєстру речових прав з виправленою помилкою; 5) стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту реєстрації Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023р. позов - залишено без задоволення. З виходом за межі доводів і предмету позову зобовязано Департамент державної реєстрації Харківської міської ради на підставі рішення суду у справі №520/27513/23 виправити технічну помилку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно обєкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 в частині зазначення реквізитів Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.01.1999р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради як №5А-99-162289 без подання ОСОБА_1 будь-яких додаткових звернень (заяв) та без оплати адміністративного збору.

08.12.2023р. позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по даній справі щодо судових витрат на оплату судового збору у розмірі 1717,76 грн.

Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

У ході розгляду справи судом не було виявлено доказів порушення Відповідачем №2 процедури реалізації владної управлінської функції та порушення прав (інтересів) заявника, адже саме Відповідач №2 поданої позивачем через портал Дія письмової Заяви №55725546 не роздруковував, будь-яких відомостей до цієї заяви не включав, до моменту отримання у провадження Заяви №55725546 об`єктивно не мав змоги та інтересу у виключенні з відомостей АРМ «Державного реєстратора прав» будь-яких документів.

У спірних відносинах суд дійшов до переконання про те, що наявна унаслідок реалізації відповідачем №2 владних управлінських функцій помилка Державного реєстру прав (відносно виправлення якої склався даний спір) є суто технічною, наслідки виправлення цієї помилки обєктивно не здатні зачепити інтересів будь-яких інших учасників суспільних відносин, причиною виникнення цієї помилки є не винні дії заявника чи винні діяння Відповідача №2, а надання недостовірної інформації Комунальним підприємством «Харківське МБТІ» Харківської міської ради.

Тому, перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд дійшов до переконання про те, що у спірних правовідносинах Відповідач №2 у складі Заяви №55725546 не отримував фізично свідоцтва про право власності на житло у порядку приватизації державного житлового фонду, правомірно застосував п.3 ч.3 ст.10 Закону України від 01.07.2004р. №1952-IV і спрямував відповідний запит до Комунального підприємства «Харківське МБТІ» ХМР, вніс до запису про державну реєстрацію права власності на Квартиру недостовірні відомості в частині реквізитів правовстановлюючого документу виключно через отриману від Комунального підприємства «Харківське МБТІ» недостовірну інформацію, не мав правових підстав для виправлення технічної помилки у порядку абз.1 ч.2 ст.26 Закону України від 01.07.2004р. №1952-IV у звязку із видачею заявникові відповідних документів за Заявою №55725546 і неодержанням будь-яких звернень з даного питання належної форми у паперовому вигляді.

З цих міркувань, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Відповідача №2 та спонукання Відповідача №2 до вчинення конкретних управлінських діянь поза межами правового порядку, чітко визначеного у даному конкретному випадку ч.2 ст.19 Конституції України, нормами Закону України від 01.07.2004р. №1952-IV та приписами Порядку №1127.

Вирішуючи спір за епізодом стягнення 50.000,00грн. моральної шкоди, суд зазначив, що у спірних правовідносинах суд не знайшов обєктивних даних, які б засвідчували існування прямого та безпосереднього причинного наслідкового звязку між реально вчиненими управлінськими волевиявленнями Відповідача №2 та задекларованим заявником у позові погіршенням правового становища чи настанням у заявника будь-яких явищ негативного характеру. Доводи заявника про протилежне мають виключно неконкретизований характер і тому обєктивно не здатні обґрунтувати та довести факт настання моральної шкоди у розмірі 50.000,00грн. Відтак, позов за цим епізодом до задоволення не підлягає.

За вимогою про спонукання Відповідача №2 надати ОСОБА_1 витяг з Державного реєстру речових прав з виправленою помилкою у задоволенні позову відмовлено, позаяк згідно з ч.1 ст.2 КАС України обєктом судового захисту є реально порушене у минулому право приватної особи або реально ущемлений у минулому інтерес приватної особи, а дана вимога звернута наперед у часі, стосується майбутніх правовідносин, котрі наразі не склались та відносно яких відсутні докази існування у субєкта владних повноважень наміру на порушення закону. Окрім того, суд не знайшов у заявника матеріального інтересу на отримання указаного документу саме від Відповідача №2, позаяк у разі припинення трудових відносин між Відповідачем №1 та Відповідачем №2 або знаходження Відповідача №2 у стані тимчасової непрацездатності чи невиконання Відповідачем №2 трудових функцій з будь-яких інших поважних причин такий документ може бути наданий заявникові будь-яким працівником Відповідача №1 із правовим статусом державного реєстратора речових прав.

Тому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023р. у справі №520/27513/23 самостійно сформульовані заявником вимоги було залишено без задоволення.

Отже, у задоволенні позову заявника судом було відмовлено.

Разом із тим, виключно на виконання положень ч.1 ст.2, ч.2 ст.9, ч.4 ст.242 КАС України суд, зважаючи на причини та правову природу помилки Державного реєстру прав відносно реквізитів правовстановлюючого документу на Квартиру, явну та очевидну нездатність наслідків виправлення цієї помилки вплинути на права та інтереси інших учасників суспільних відносин, за власною ініціативою здійснив вихід за межі позову і застосував спосіб захисту суб`єктивного права приватної особи, сформульований у резолютивній частині даного судового акту, а саме - зобовязав Департамент державної реєстрації Харківської міської ради на підставі рішення суду у справі №520/27513/23 виправити технічну помилку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно обєкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 в частині зазначення реквізитів Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.01.1999р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради як №5А-99-162289 без подання ОСОБА_1 будь-яких додаткових звернень (заяв) та без оплати адміністративного збору.

При цьому, у тексті рішення судом зазначено, що розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139-143 КАС України.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що порядок та підстави ухвалення додаткового судового рішення встановлені у ст. 252 КАС України, де визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У спірних правовідносинах судом не встановлено наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Захист порушеному праву заявника було надано за ініціативою суду у спосіб зобовязання Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради на підставі рішення суду у справі №520/27513/23 виправити технічну помилку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно обєкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 в частині зазначення реквізитів Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.01.1999р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради як №5А-99-162289 без подання ОСОБА_1 будь-яких додаткових звернень (заяв) та без оплати адміністративного збору.

Норми КАС України не містять правила розподілу на користь позивача - приватної особи судових витрат у разі вирішення судом спору по суті у порядку ч.2 ст.9 КАС України, оскільки положення ч.2 ст.9 КАС України є виключним випадком захисту прав приватної особи від порушень з боку суб"єкта владних повноважень за ініціативою суду.

Отже, подану заяву належить залишити без задоволення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Посилання заявника на правові висновки постанови Верховного суду від 25.03.2021р. у справі №520/4577/19 слід визнати юридично неспроможними, позаяк у справі №520/4577/19 суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та вийшов за межі позову (тобто мав місце випадок задоволення позову в частині вимог), а у с праві №520/27513/23 суд визнав усі вимоги заявника необгрунтованими (як в частині самостійно обраного заявником відповідача, атк і в частині предмету і доводів позову).

Тому обставини справи №520/4577/19 та обставини справи №520/27513/23 в частині вирішення питання про розподіл судових витрат в частині судового збору є нерелевантними.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 132-139, 143, 241-243, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Заяву позивача від 08.12.2023 р. про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат - залишити без задоволення.

2.Відмовити в ухваленні додаткового судового рішення по справі №520/27513/23.

3.Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко