Справа № 440/9044/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9044/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду у порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, із заявою, в якій просить постановити окрему ухвалу, в якій:

- визнати протиправною відповідь Верховного Суду у вигляді листа від 30.12.2022 року щодо виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2022 у справі 440/9044/21 як таку, що не свідчить про виконання цього рішення;

- вказати Верховному Суду на такий спосіб вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, як обов`язок невідкладно виконати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2022 у справі 440/9044/21 шляхом видачі та направлення копії скороченого рішення по справі № 9901/598/19.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку вимогам заяви ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами визначено особливий порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, який здійснюється судом в процесі контролю за виконанням судових рішень.

При цьому, суд при вирішенні спору повинен встановити природу спірних правовідносин, а саме: які рішення, дії чи бездіяльність відповідача призвели до порушення прав позивача, чи такі пов`язані з виконанням рішення суду, чи вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин.

Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №806/3099/17 (№К/9901/50917/18).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами застосування цієї статті є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №440/9044/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховного Суду про зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі 440/9044/21 апеляційну скаргу задоволено частково: Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 по справі № 440/9044/21 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано Верховний Суд розглянути та вирішити заяву ОСОБА_1 від 22.06.2021 саме в частині видачі та направлення копії скороченого рішення по справі № 9901/598/19 на адресу заявника; в іншій частині позову відмовлено.

Постанова набрала законної сили 18 листопада 2022 року.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

У спірному випадку подання заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України у справі №440/9044/21, мотивоване неналежним виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 440/9044/21.

Водночас, судом встановлено, що Верховним Судом на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 440/9044/21 виготовлено копію скороченого рішення по справі № 9901/598/19, яку направлено на адресу позивача із супровідним листом засобами поштового зв`язку /рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення/, яка отримана позивачем 13 квітня 2023 року.

Отже, за вищевикладених обставин, суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного та неповного виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 440/9044/21.

Керуючись статтями 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Верховним Судом на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 440/9044/21, у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко