Справа № 161/16910/23
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/291/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області про скасування постанови серії БАД № 372161 від 21 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог в загальному зазначив, про відсутність у його діях порушень ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з тих підстав, що 21 вересня 2023 року він в робочих питаннях повертався із м. Шацьк до м. Луцьк, керуючи транспортним марки RENAULT MEGANE днз. НОМЕР_1 (далі - ТЗ). Рухався в колоні транспортних засобів по автодорозі в напрямку з м. Шацьк до м. Луцьк та виїжджаючи з автодороги напрямку м. Любомль в напрямку м. Ковель, здійснив маневр повороту спочатку праворуч, виїхавши на головну дорогу, потім зайняв ліву смугу дороги на розворот ліворуч (реверсний рух), здійснив маневр повороту ліворуч, виїхавши на договору в напрямку міста Ковель. Біля поліцейського поста, який розміщений на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин (а саме виїжджаючи з м. Любомль в напрямку м. Ковель, на розвороті), поліцейський, який на той час перебував біля поста поліції вказівником подав сигнал зупинки, відповідно він виїхав з колони т/з та зупинився на обочині, ближче до поста поліції.

Поліцейський попросив надати документ, який посвідчує особи, на що позивач пред?явив службове посвідчення. В подальшому поліцейський повідомив йому, що перед здійсненням повороту позивач не увімкнув світловий покажчик зміни напрямку руху, маючи намір здійснити поворот. При цьому поліцейський не уточнив де саме позивач на його думку не включив поворот - повертаючи праворуч чи ліворуч, оскільки позивач виїжджаючи з напрямку м. Любомль в напрямку м. Ковель здійснював два повороти - спочатку праворуч, а потім ліворуч. Позивач повідомив поліцейському, що виконав усі вимоги ПДР України маючи намір здійснити маневр повороту праворуч/ліворуч, в тому числі і вмикав світловий покажчик зміни напрямку руху, можливо він просто цього не помітив, оскільки переді позивачем їхав вантажний автомобіль.

На прохання надати позивачу докази скоєння правопорушення, останній вказав, що це нібито зафіксовано на телефон, який, як потім з?ясувалося є особистим засобом зв?язку поліцейського і не перебуває на обліку в поліції, як спеціальний службовий засіб для фіксації ПДР.

Крім того позивач вказує, що оскільки поліцейські не надали йому доказів вчинення адміністративного правопорушення, зупинка є незаконною, а отже він не зобов`язаний пред`являти посвідчення водія.

Відповідач скориставшись правом на відзив проти задоволення позовних вимог заперечив. Окрім того додав до матеріалів відзиву відеозапис з місця події.

Позивач надав суду додаткові пояснення у яких навів ряд доводів, яким слід надати оцінку в ході розгляду справи..

Дослідивши наявні матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 вересня 2023 року серії БАД № 372161 ОСОБА_1 із застосуванням положень ст. 36 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 510,00 грн.

Згідно вказаної постанови 21 вересня 2023 року о 11:25 на АД м-07 Київ-Ковель-Ягодин перед поворотом водій керуючи тз не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідчені водія на право керування тз відповідної категорії.

Надавши оцінку доводам сторони позивача суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених визначених у оскаржуваній постанові, такий висновок слід зробити на підставі наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події, де на файлі відео № IMG_2804 чітко зафіксовано рух третього по рахунку автомобіля RENAULT MEGANE білого кольору та яким керує позивач, який здійснює поворот праворуч буз увімкненого покажчика повороту у відповідному напрямку руху.

Щодо доводів позивача про неналежність наданого відповідачем відеозапису з місця події, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто дана норма не містить жодної заборони для працівника поліції в якості фіксації, як доказу вчинення правопорушення, використовувати власний мобільний телефон, оскільки у будь-якому випадку оцінку такому запису надає суд.

У даному випадку у суду немає об`єктивних підстав не брати до уваги наданий відеозапис, оскільки він є чітким, не містить ознак монтажу, а також є безперервним.

А тому враховуючи, що вказаний відеозапис на відео « export-iv78b » період часу з 00:07:38 по 00:09:00 був пред`явлений ОСОБА_1 в якості доказу вчинення ним адміністративного правопорушення останній був зобов`язаний виконати законну вимогу працівника поліції та пред`явити посвідчення водія, чого останній не зробив чим порушив вимоги п. 2.4 та п.2.1 а ПДР України відповідальність, за що передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд не бере до уваги те, що ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції службове посвідчення, оскільки відповідно до вимог п. 2.4 та 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед іншого посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, яке на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки.

При цьому слід звернути увагу, що у переліку документів які повинен пред`явити водій працівнику поліції на його законну вимогу такий документ як «службове посвідчення» відсутній.

Щодо інших доводів сторони позивача суд зазначає:

Щодо доводів про порушення порядку надання стороною відповідача відзиву, суд вважає такі доводи такими, що можуть бути підставою для не взяття його до уваги, оскільки по перше сторона позивача ознайомилась з таким відзивом та відповідно надала на його спростування додаткові пояснення, а отже «право на відповідь» було дотримано, щодо подання стороною відповідача відзиву з порушенням встановленого строку слід зазначити, що дійсно ухвалою прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі відповідачу було встановлено 10-и денний термін на подання відзиву проте такий термін встановлено з дня отримання такої ухвали

Як встановлено судом із «перевірки статусу відстеження» на сайті Укрпошти номер трекінгу 162 відповідачем вказану ухвалу та матеріали справи отримано 11 жовтня 2023 року, а відзив було подано 17 жовтня 2023 року, про що свідчить відповідна печатка на конверті відправлення, отже відзив стороною відповідача подано у терміни встановлені судом.

Щодо повідомлених позивачем обставин його подальшого руху після здійснення правопорушення, то суд зазначає, що такі обставини правового значення не мають, адже не спростовують його вину у вчиненому.

Щодо нечитабельності у тексті постанови суті правопорушення такі доводи спростовуються копією самої оскаржуваної постанови, яка в повному обсязі є читабельною.

Щодо того, що стороною відповідача у відзиві наведено ряд норм де серед іншого відповідач вказує, що позивачем не пред`явлено страховий поліс такі доводи судом не беруться до уваги, оскільки оцінка в межах даної справи надається спірній постанові, в якій відповідне правопорушення не кваліфікувалося.

Щодо доводів сторони позивача про інкримінування йому порушення вимог ч. 2 ст. 121 КУпАП у відзиві суд вважає, що це спростовується тою обставиною, що постанова є достатньо читабельною і саме постанова у межах даної справи є спірним документом, і саме постанові надається аналіз з приводу її правомірності

Щодо інших аналогічних за змістом неточностей на які звертає увагу сторона відповідача у відзиві суд повторюючись зазначає, що судом надається аналіз постанові у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 було притягнуто з врахуванням положень ст. 36 КУпАП до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.п.2.1а, 2.4, 9.2 б ПДР України відповідальність за, що передбачена ч. 2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо відсутності в оскаржувані обов`язкової її частини, а саме «Квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії ___№___», що на думку позивача суперечить вимогам Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, суд по перше вказує, що така обставина жодним чином не спростовує факту вчинення правопорушень вказаних у такій постанові, по друге саме позивачем суду надано копію спірної постанови проте таку копію позивачем виготовлено в такому ракурсі, що у її правому верхньому кутку чітко видно наявність відривної квитанції, проте позивачем надано суду лише копію спірної постанови приховуючи відривну квитанцію.

Доводів позивача про те, що постанову відносно нього склав поліцейський роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП рядовий поліції Ващук Т.А. проте за наявною у нього інформацією адміністративно територіальну одиницю м. Ковель обслуговує Відділ організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області ДПП судом до уваги не беруться, оскільки вони, нічим не підтверджуються, а є його власними домислами. Крім того, позивач не пояснює, яким чином невірне, на його думку, написання структурного підрозділу поліції, спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Щодо упередженого, на думку позивача, ставлення працівників поліції до позивача то такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з місця події та не відповідають дійсності.

Щодо зупинки позивача не на місці вчинення адміністративного правопорушення слід зазначити, що такі обставини, жодним чином не впливають на суть правопорушення та його не спростовують, оскільки однією з основних щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність доказів про вчинення такою особою адміністративного правопорушення.

Що стосується інших доводів позивача вони не спростовують зроблених судом висновків, а лише виходять із самих доводів позивача про незаконність оскаржуваної постанови та не можуть слугувати самостійними підставами для задоволення позову.

Зважаючи на встановлення судом обґрунтованості оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, позовну заяву необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Постанову поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Ващука Тараса Анатолійовича від 21 вересня 2023 року серії БАД №372161 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. вул. Федора Ернста, 3, ).

Повне судове рішення складено та підписано 12 грудня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь