Справа № 500/6994/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6994/23

01 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку і виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС до грошового забезпечення, тобто 55 % відповідних сум грошового забезпечення, 3% за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції ООС, згідно чинного законодавства, тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 06.03.2021 пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС до грошового забезпечення, 3% за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції ООС, згідно чинного законодавства, тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Позов обґрунтований тим, що оскільки згідно свідоцтва про хворобу №78/с-НПУ від 17.02.2021 року, військово-лікарською комісією його визнано непридатним до служби в поліції, то у позивача пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (Далі-Закон №2262-ХІІ, за вислугу років, довічно, у розмірі 50% грошового забезпечення, з 06.03.2021 року. Позивач вважає, що визначальним у спірних правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність до проходження служби, що було зафіксовану передбачений законодавством спосіб відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку №85.

Ухвалою суду від 01.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер органів внутрішніх справ України з 05 березня 2021 року, учасник бойових дій (підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданому 11.10.2016 р., копія додається).

Наказом Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області №66 о/с від 04.03.2021 року був звільнений зі служби в поліції за п.2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України Про Національну поліцію у званні майора поліції, з посади начальника сектору дізнання органу досудового розслідування Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 05.03.2021. Вислуга років на день звільнення складає: календарна: 21 р. 04 міс. 18 дн.; загально-трудовий стаж: 25 р., 01 міс. 02 дн. Підстава: рапорт, висновок про звільнення, свідоцтво про хворобу №78/с-НПУ від 17.02.2021.

Відтак, медична (військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Тернопільській області за розпорядженням У КЗ ГУНП в Тернопільській області 17 лютого 2021 року здійснила медичний огляд ОСОБА_1 , 1975 р.н., майора поліції, начальника СД Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області за наслідками якого встановлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції. На підставі ст. 40Б, 396, 60в, 70в, 71в, 41г, графи 1 п. - Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (наказ №285 від 03.04.2017р. МВС України): "Непридатний до служби в поліції.

Внаслідок чого звільнений зі служби в поліції за п.2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії по лінії МВС.

Пенсія позивачу призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі-Закон №2262-ХІІ), за вислугу років, довічно, у розмірі 50% грошового забезпечення, з 06.03.2021 року.

Згідно із статтею 102 Закону України Про Національну поліцію пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що пенсії за вислугу років, зокрема особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2,3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", призначаються в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, за кожний рік вислуги понад 20 років нараховується 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 2,3 статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції або за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Таким чином, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2,3 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" пенсії за вислугу років призначаються в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

Окрім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не враховано те, що згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції від 14.07.2016 року №11636/302,95/-16, виданої майору поліції ОСОБА_1 в тому, що він дійсно з 13.05.2016 по 14.07.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.

Також, згідно довідки про безпосередню участь особи в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях від 30.09.2019 року №224/34/01, виданої майору поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника слідчого відділення Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області в тому, що він дійсно в період з 12.05.2019 по 07.08.2019 безпосередньо брав участь в Операції Об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації на території Луганської області.

Відповідно до приписів пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір пенсії позивача мав становити 61% відповідних сум грошового забезпечення (55%+3%+3%), що не враховано пенсійним фондом, поскільки позивачу нараховано та виплачується пенсія у розмірі 50% відповідної суми грошового забезпечення.

Таким чином, ГУ ПФ України в Тернопільській області з урахуванням вищезазначеного, до призначеної позивачу пенсії за вислугу років не враховано 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, 3 відсотки за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції Об`єднаних сил, згідно чинного законодавства(+3%), тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до вимог чинного законодавства України, в т.ч. п.2 частини першої статті 77 (звільнення через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

У зв`язку з цим, 22.08.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з письмовою заявою щодо проведення перерахунку та подальшої щомісячної виплати призначеної мені пенсії за вислугу років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, 3 відсотки за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги+3%), а також з урахуванням періодів участі в операції Об`єднаних сил, згідно чинного законодавства України (1 рік за 3 роки +3%), тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 06.09.2023 року №8016-8144/К-02/8-1900/23 повідомило позивача про наступне: "зазначаємо, що ОСОБА_2 пенсія розрахована відповідно до пункту "б" статті 13 Закону, яким передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України: за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - І процент відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи зазначене, Вам призначено пенсію в розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення за 25 років страхового стажу, календарна вислуга складає 21 рік.

Рішення ГУ ПФ України в Тернопільській області про відмову в задоволенні законних вимог позивача є незаконним та таким, що порушує його право на належний рівень соціального та пенсійного забезпечення, гарантоване Конституцією України.

Відтак, з такими мотивами відповідача в якості підстав для не здійснення перерахунку і виплати пенсії та відмови позивачу в проведенні перерахунку і виплати пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, 3 відсотки за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції Об`єднаних сил, згідно чинного законодавства (+3%), тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення я в категоричній формі не згідний, оцінюю їх критично та вважаю протиправними, вимушений звертатись до суду для захисту порушених прав та законних інтересів.

Оскільки, медичною (військово-лікарською) комісією ДУ ТМО МВС України по Тернопільській області за розпорядженням У КЗ ГУНП в Тернопільській області 17 лютого 2021 року проведено медичний огляд позивача, за наслідками якого видано свідоцтво про хворобу №78/с-НПУ, встановлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції. Після чого та внаслідок чого позивач був звільнений зі служби в поліції за п.2 ч. 1 cm. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: ... 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Конституції України встановлюється, що вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. А норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і обов`язки гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені. Крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які перебувають на військовій служб і (рішення Конституційного Суду України; від 6 липня 1999 року №8-рп/ 99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби так і після звільнення у запас або відставку.

Зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб, начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до преамбули вказаного Закону, цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною четвертою статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом а частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.2 ч.І статті 77 Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон №580-VIII) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Таким чином, суд вважає, що наведені норми чинного законодавства дозволяють стверджувати, що підставою для призначення пенсії у розмірі 61 відсоток відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до п. а частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ є звільнення позивача з органів внутрішніх справ саме через хворобу, тобто за станом здоров`я. А тому, рішенням військово-лікарської комісії Управління МВС України в Тернопільській області подальше проходження служби в ОВС було припинено та визнано позивача непридатним до служби в поліції.

Згідно п. 2 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон №580-VIII) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

До набрання чинності Законом України Про Національну поліцію, діяв Закон України Про міліцію, яким були врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення працівників міліції, які за своїм змістом є аналогічними тим, що викладені в Законі України Про Національну поліцію.

Після набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" підзаконних нормативно-правових актів, які б регулювали порядок проходження служби в Національній поліції України, порядок проведення лікарської та військово-лікарської експертиз, повноваження відповідних комісій, вимоги до прийнятих ними документів, прийнято не було.

Право позивача на пенсійне забезпечення як складова права на соціальний захист, є його конституційним правом.

При цьому, визначаючись щодо строку, з якого позивачу слід здійснити перерахунок пенсії, суд вважає, що такою датою є дата призначення пенсії: 06.03.2021 року. А тому, суд зазначає, що переконливою та аргументованою підставою для призначення пенсії у розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення є звільнення з поліції на підставі наказу Головного Управління національної поліції в Тернопільській області від 04.03.2021 року №66 о/с, про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору дізнання органу досудового розслідування Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області зі служби в поліції за п.2 ч.І ст, 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію. Підстава: рапорт, висновок про звільнення, свідоцтво про хворобу №78/с-НПУ від 17.02.2021.

Відмова відповідача в проведенні перерахунку і виплати пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, 3 відсотків за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також за періоди участі в операції Об`єднаних сил, згідно чинного законодавства (+3%), тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення є порушенням права позивача на пенсійне забезпечення, унеможливлює отримання необхідних коштів для вимушеного систематичного лікування отриманих захворювань, тому переконливо просимо Високий Суд усунути зазначені порушення.

За таких обставин слідує висновок про протиправність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача та стало підставою для звернення до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

У своєму рішенні від 15 лютого 2018 року (справа Пз/9901/8/18 820/6514/17 Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду звертає увагу на підвищенні гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в ОВС, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в ОВС, так і після звільнення запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби і ветеранів ОВС та їх соціальний захист)».

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, прошу Високий Суд врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Icnanii(Ruiz Torija v. Spain) N303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку і виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС до грошового забезпечення, тобто 55 % відповідних сум грошового забезпечення, 3% за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції ООС, згідно чинного законодавства, тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 06.03.2021 пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС до грошового забезпечення, 3% за кожний рік вислуги понад 20 років (21 рік вислуги), а також періоди участі в операції ООС, згідно чинного законодавства, тобто в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.