Справа № 320/4320/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4320/22 Головуючий у 1 інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кобаля М.І.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування висновку і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - ГУ НП в Київській області), в якому просив:

- визнати протиправним висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та скасувати його;

- визнати протиправним наказ Головного управління національної поліції у Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління національної поліції у Київській області» від 08 квітня 2022 року № 67 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та скасувати його.

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Київській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2022 року по дату винесення рішення у справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що встановлені відповідачем під час службового розслідування обставини, на підставі яких позивача було звільнено зі служби в поліції, є надуманими та не підтверджуються належними доказами. Позивач посилається на наявність сумнівів в об`єктивності медичного висновку про виявлення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки, він був складений лише на підставі експрес-тесту, тоді як результати експрес-тесту є попередніми та вимагають обов`язкового повторного лабораторного дослідження. Апелянт вважає, оскільки, йому інкриміновано перебування в стані наркотичного сп`яніння, в такому випадку відповідач повинен був скерувати його на проходження позачергового наркологічного огляду. При цьому, апелянт посилається на положення частини 1 розділу V Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду (періодичного та позачергового) поліцейських. Також, апелянт зазначає, що, згідно Інструкції до тесту для виявлення наркотиків у сечі «SNIPER», дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім аналітичним результатом, для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, а саме, газова хроматографія/масс спектрофотометрія. Крім того, на переконання апелянта, застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його було скоєно. Також, апелянт вважає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не було надано оцінки поясненням позивача щодо подій, які мали місце в лікарні під час обстеження та обставин втрати службового посвідчення.

23 червня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року прийнято справу № 320/4320/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування висновку і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.).

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.08.2014 по 06.11.2015, у Національній поліції України - з 07.11.2015, в тому числі, на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області - з 01.03.2021.

Наказом ГУ НП в Київській області від 04.04.2022 №323, призначено дисциплінарне розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Бориспільського районного управління поліції, висновок якого затверджено 08.04.2022 начальником ГУ НП в Київській області.

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила наступне.

03.04.2022 о 05:30 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заступили на добове чергування на пост №2 Бориспільського районного управління поліції (далі - Бориспільський РУП), який розташований у внутрішньому дворі прилеглої території зазначеного управління, де виконували покладені на них функціональні обов`язки згідно розрахунку сил.

Того ж дня, близько 13:00 год. до заступника начальника Бориспільського РУП Гребенка О.О. надійшла інформація від заступника начальника відділу превенції Бориспільського РУП ОСОБА_3 про те, що ним близько 10:00 було виявлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно залишили місце несення служби та відправилися до свого місця проживання, нібито для того, щоб переодягнутися та прийняти душ. Після їх повернення до місця несення служби ОСОБА_3 виявив неадекватну поведінку зазначених осіб з ознаками наркотичного сп`яніння (зокрема, у ОСОБА_1 - підвищена жвавість, рухливість ходи та мови) (рапорт Гребенка О. від 03.04.2022).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», де запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що вони погодилися.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали лікарю ОСОБА_5 власну біологічну речовину (сечу) для проведення огляду за допомогою експрес-тесту «Sniper 5». За результатом огляду встановлено, що особи перебувають у стані наркотичного сп`яніння, оскільки, у їхній сечі виявлено амфетамін, що зафіксовано у протоколі медичного огляду від 03.04.2022 №45.

Зазначені обставини зумовили відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим, у нього необхідно було вилучити службове посвідчення, нагрудний знак та табельну вогнепальну зброю. Під час вилучення встановлено, що ОСОБА_1 втратив службове посвідчення (рапорт ОСОБА_1 від 03.04.2022; пояснення ОСОБА_1 від 04.04.2022).

У подальшому, ОСОБА_1 у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 не з`являвся на місце проходження служби без поважних причин, про що складено акти про відсутність на робочому місці від 04.04.2022 №2684, від 05.04.2022 №2748, від 06.04.2022 №2759, від 07.04.2022 №2865, від 08.04.2022 №2953.

З метою перевірки обставин відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, голова дисциплінарної комісії здійснив виїзд за місцем його проживання, де встановлено, що він перебуває за місцем проживання. При цьому, позивач повідомив, що перебуває на лікарняному та звернувся до сімейного лікаря зі скаргами на погане самопочуття (акт від 08.04.2022 №2958).

Працівники Бориспільського РУП опитали завідувача амбулаторії загальної практики та сімейної медицини ОСОБА_6 , яка повідомила, що вона є сімейним лікарем ОСОБА_1 та у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 він за медичною допомогою не звертався, лікарняний не відкривав (пояснення ОСОБА_6 від 09.04.2022).

Під час службового розслідування був опитаний ОСОБА_1 , який повідомив, що наркотичних речовин не вживав, а замість сечі надав мильний розчин, який приготував за допомогою води та миючого засобу (пояснення ОСОБА_1 від 04.04.2022).

Проаналізувавши зазначені вище обставини, дисциплінарна комісія констатувала, що у діях ОСОБА_1 наявні порушення службової дисципліни, що є несумісним із подальшим проходженням служби в поліції, у зв`язку з чим, запропонувала притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП в Київській області від 08 квітня 2022 року №67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», серед іншого, за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу І, пунктів 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, у недотриманні положень Конституції та законів України, Присяги працівника поліції, грубому ігноруванні наказів і доручень МВС України, Національної поліції України щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, перебуванні на службі у стані наркотичного сп`яніння, невиході на робоче місце у період часу з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин та вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Накладене дисциплінарне стягнення реалізовано у наказі від 15.04.2022 №68о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 18 квітня 2022 року.

Не погоджуючись із висновком службового розслідування та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 серпня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 статті 1 даного Закону визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами частини 1 статті 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського.

Зокрема, пунктами 1-2 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Частинами 1-2 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту закріплено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини 7 статті 14 Дисциплінарного статуту, у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: 1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; 2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; 3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Частиною 15 статті 15 Дисциплінарного статуту закріплено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 04 квітня 2022 року №323 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (а.с. 35-36).

За наслідками проведення службового розслідування складено Висновок від 08 квітня 2022 року (далі - Висновок службового розслідування), згідно якого, за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу І, пунктів 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, у недотриманні положень Конституції та законів України, Присяги працівника поліції, грубому ігноруванні наказів і доручень МВС України, Національної поліції України щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, перебуванні на службі у стані наркотичного сп`яніння, невиході на робоче місце у період часу з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин та вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, ОСОБА_1 вирішено звільнити зі служби в поліції (а.с. 70-83).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 квітня 2022 року №67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», наказано ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 88-89).

В подальшому, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 15.04.2022 «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 99).

Так, згідно Висновку службового розслідування, під час службового розслідування встановлено, що позивач перебував на службі в стані наркотичного сп`яніння, неналежно зберігав службове майно (втратив службове посвідчення), а також, був відсутній на службі в період з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт відсутності на службі у період з 04 квітня 2022 року по 08 квітня 2022 року без поважних причин.

Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 03 квітня 2022 року №45, виданого Бориспільською багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування, у позивача виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (а.с. 8).

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою тесту на виявлення наркотиків у сечі «SNIPER-5», який показав позитивний результат на амфетамін.

Щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння, апелянт зазначає наступне.

Позивач посилається на наявність сумнівів в об`єктивності медичного висновку про виявлення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки, він був складений лише на підставі експрес-тесту, тоді як результати експрес-тесту є попередніми та вимагають обов`язкового повторного лабораторного дослідження.

Апелянт вважає, оскільки, йому інкриміновано перебування в стані наркотичного сп`яніння, в такому випадку відповідач повинен був скерувати його на проходження позачергового наркологічного огляду.

При цьому, апелянт посилається на положення частини 1 розділу V Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду (періодичного та позачергового) поліцейських.

Також, апелянт зазначає, що, згідно Інструкції до тесту для виявлення наркотиків у сечі «SNIPER», дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім аналітичним результатом, для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, а саме, газова хроматографія/масс спектрофотометрія.

Так, колегія суддів приймає до уваги те, що інформація, отримана в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом, для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних досліджень.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, у справах щодо звільнення з публічної служби за дисциплінарний проступок, на відміну від справ про адміністративні правопорушення або кримінальних проваджень, висновок медичного огляду на стан сп`яніння не має ключової ролі під час доведення факту перебування особи на робочому місці у стані сп`яніння, оскільки, у таких справах має надаватись оцінка усім доказам, що були зібрані під час службового розслідування, а факт перебування особи у стані сп`яніння на робочому місці може бути доведений й без проходження медичного огляду, а на підставі свідчень керівника, інших працівників тощо.

Колегія суддів звертає у вагу на те, що у протоколі медичного огляду, окрім результатів експрес-тесту, зафіксовано також ознаки поведінки: напружений, роздратований, збуджений, балакучий, метушливий, агресивний; присутня змазаність мови.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, у позивача при ознайомленні із вказаним протоколом №45 була можливість зазначити у ньому про наявність зауважень чи заперечень, зокрема, і щодо бажання позивача пройти повторний медичний огляд, але позивач відмовився від ознайомлення з результатом огляду.

Водночас, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні повторного дослідження не підтвердженні жодними доказами.

Слід зазначити, що обов`язковість повторного, більш специфічного дослідження під час перевірки поліцейського на стан наркотичного сп`яніння не передбачена жодним нормативно-правовим документом.

Посилання апелянта на положення частини 1 розділу V Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду (періодичного та позачергового) поліцейських є необґрунтованим, оскільки, цим Порядком не передбачено проходження наркологічного огляду у випадку проведення службового розслідування.

Таким чином, наявність висновку медичного огляду на підставі експрес-тесту має також враховуватись дисциплінарною комісією та судом у сукупності з іншими доказами, документами та свідченнями.

Матеріали справи, також, свідчать, що нетверезий стан ОСОБА_1 підтверджується свідченнями інших поліцейських, які перебували на службі 03.04.2022 у Бориспільському РУП, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 40-45).

Беручи до уваги викладене в сукупності (пояснення посадових осіб Бориспільського РУП, результати експрес-тесту, ознаки поведінки позивача, зафіксовані в протоколі медичного огляду), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що це є достатніми доказами на підтвердження факту перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння, а тому, доводи позивача щодо необ`єктивності встановлених під час службового розслідування обставин щодо перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо доводів апелянта про те, що застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його було скоєно, слід зазначити наступне.

Так, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 23 листопада 2023 року у справі №420/14443/22, від 17 листопада 2022 року, від 07 грудня 2021 року у справі №120/278/20-а, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2020, від 02 червня 2021 року у справі №815/2705/16.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не оскаржується наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 15.04.2022 «По особовому складу», яким, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кобаль М.І.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2023 р.