Справа № 460/14508/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом
доУправління Служби безпеки України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Рівненській області, в якому просила:
визнати протиправними та скасувати наказ начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області №20/ДСК від 04.02.2023 про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці на підставі п.1 ч.2 ст.23 ЗУ "Про державну таємницю"
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області №29-ос/ДСК від 06.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування у розпорядження начальника УСБУ в Рівненській області за посадою спеціаліста ІІ категорії.
За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 21.07.2023 позовну заяву залишено буз руху, позивачу недоліки позовної заяви запропоновано усунути шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
26.07.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Заява мотивована тим, що в позовні заяві об`єднано дві позовні вимоги, одна з яких є основною, а саме вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області №20/ДСК від 04.02.2023 про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці на підставі п.1 ч.2 ст.23 ЗУ "Про державну таємницю" і для звернення до суду з вказаними позовними вимогами встановлений загальний шестимісячний строк звернення до суду. Вказує, що вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області №29-ос/ДСК від 06.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування у розпорядження начальника УСБУ в Рівненській області за посадою спеціаліста ІІ категорії є похідною від першої, і вона не може бути пред`явлена до суду без вирішення судом спору щодо протиправності дій та рішення відповідача щодо скасування доступу до державної таємниці, оскільки вказане рішення прийняте саме у зв`язку із скасуванням такого допуску, а не з інших підстав. Таким чином, вважає, що фактично встановлений строк звернення до суду з цих підстав виникає лише після ухвалення рішення по основній вимозі, а не з часу ознайомлення з наказом про звільнення.
Розглядаючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з такого.
Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 (справа №340/685/19) зазначив, що: «Безпідставним є посилання касатора на необхідність застосування до спірних правовідносин приписів абзацу 1 частини другої статті 122 КАС України, який встановлює шестимісячний строк звернення до суду, оскільки спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення».
З матеріалів справи слідує, що позивач з 13.03.2018 по даний час проходила військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Рівненській області на різних посадах (з 17.11.2020 по 04.02.2023 обіймала посаду спеціаліста ІІ категорії).
Спірний наказ відповідача від 04.02.2023 №20/ДСК про скасування ОСОБА_1 доступу до державної таємниці винесений в період проходження нею публічної служби, тому у спірних правовідносинах, при вирішенні питання щодо строків звернення до суду з позовом, слід керуватись положеннями саме частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу, що про існування вказаного наказу та підстави для його видання позивач мала об`єктивну можливість дізнатись як під час проходження служби, так і з повідомлення відповідача від 07.02.2023 №18/1464. Разом з тим, до суду із позовом позивач звернулася лише 19.06.2023 (відповідно до відмітки канцелярії суду).
Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
При цьому, слід зазначити, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 (справа №360/4485/19).
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Встановлення законом строків звернення до суду з відповідними позовними заявами, передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого відповідні правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу на те, що чітко визначені та однакові для всіх строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно якого закони допомагають тим, хто пильнує.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як вказано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

До того ж, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В даному випадку реалізація позивачем права на зверненення до суду з позовними вимогами про скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області №20/ДСК від 04.02.2023 про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці на підставі п.1 ч.2 ст.23 ЗУ "Про державну таємницю" залежало виключно від неї самої а не від обставин, що не залежали від її волевиявлення. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавила себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Не реалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не дотримано строків звернення до суду, встановлених законом, а вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав залишити позовну заяву у даній справі без розгляду.

Керуючись статтями 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 08 грудня 2023 року.

Суддя Д.Є. Махаринець