Справа № 580/4514/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4514/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 29.09.2023) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» до Черкаської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство «Черкаський шовковий комбінат» звернулося з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 02.02.2023 №UA902060/2023/000001/2 про коригування митної вартості, прийнятого за результатами перевірки митної декларації від 31.01.2023 № UA 902060/2023/600234;

- визнати протиправним і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2023 № UA 902060/2023/000008.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у спірних рішеннях не вказав, які саме документи не подав позивач, у чому полягає неповнота відомостей про митну вартість, які розбіжності в числових значеннях ним виявлені. Стверджує, що вірно визначив митну вартість товару, походженням з Туркменістану, за ціною контракту, придбаного на умовах імпорту з Туреччини, що підтверджує Звіт про незалежну оцінку товару.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що під час консультацій з`ясовано переміщення товару з Туркменістану через Естонію в Туреччину, вартість доставки з огляду на що не може свідчити про обґрунтованість обраної позивачем митної його вартості. Крім того, ціна у виробника значно вища за ціну придбання позивачем у посередника. Для доставки залучені пов`язані особи (керівник Естонської та Турецької компанії).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що документи для визначення митної вартості товару відповідно до ч.1 ст.53 МК України надані позивачем не у повному обсязі та не надано відомостей щодо числових значень складових митної вартості. З наданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, тому застосування резервного методу та визначення митної вартості товару є виправданим та обґрунтованим.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відомостями ЄДРПОУ підтверджено, що позивач створений 29.06.1994 та здійснює види господарської діяльності: основний - « 13.20 Ткацьке виробництво», додаткові - « 13.30 Оздоблення текстильних виробів», « 14.12 Виробництво робочого одягу», « 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу», « 49.41 Вантажний автомобільний транспорт», « 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду)».

09.11.2022 позивач, як покупець, уклав контракт з Компанією ZUGO KIMYA TEKSTIL INS.ORM.UR.SAN.veTIC.LTD.STI (м.Бурса, Туреччина), як продавцем, щодо придбання пряжі бавовняної сумішевої для ткацького виробництва в асортименті, а також тканини в асортименті, кількість, асортимент та ціни на які вказуються в специфікаціях, як додатків до нього (далі - Контракт). Загальна вартість - 1 000 000,00 дол. США. Продавець є вантажовідправником відповідно до п.3.2 ст.3 Контракту, а покупець - вантажоотримувачем згідно з п.3.3 ст.3 Контракту.

Згідно з додатком №5 - Специфікація передбачала продаж позивачу пряжі бавовняної невідбіленої двошарової для ткацького виробництва Nm 34/2 (Ne 20/2) Ring, походження - Туркменістан, кількістю 20000кг ціною 3,05 дол.США за 1кг (вартість 61000 дол. США) (далі - товар) на умовах 100% передоплати та умовою доставки - CPT Черкаси.

На вказану партію продавець виписав Інвойс Проформу №ZGK060123 від 06.01.2023 з умовами, що відповідають відомостям вказаної специфікації, та додатково: термін доставки - 3-4тижні, термін дії додатку - 1 тиждень, загальна вага брутто - 20376кг, упаковка - 342 мішки. Також на цю партію виписаний Інвойс від 23.01.2023 №ZGK004 з ідентичними умовами та Пакувальний лист до нього.

З метою митного оформлення товару позивач 31.01.2023 подав митну декларацію 23UA34U2. Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): 3,05 дол. США за 1кг, загальна кількість 20 000 кг, загальна вартість 61 000 дл. США. До неї додав вказані вище документи: Контракт і Специфікацію-додаток від 09.11.2022, інвойс від 23.01.2023, пакувальний лист, CMR 24/01/2023, сертифікат походження №Y0899659 від 23.01.2023, платіжне доручення №129 від 09.01.2023, транзитну декларацію Т1 №23TR9529 від 23.01.2023.

Під час митних консультацій додатково надав МД Туркменістану №GO7222/070123/0000090 від 07.01.2023, інвойс №S001 від 16.01.2023 від імені «NOSA ESTONIA OU» на адресу «ZUGO KIMYA TEKSTIL INS.ORM.UR.SAN.veTIC.LTD», роздруківки інформації Туркменської товаро-сировинної біржи, графік котирування індексів бавовни, в яких зазначене падіння вартості бавовни; МД №UA902060/2022/601378 від 22.08.2022, згідно з якою позивач купував товар - 100% пряжа бавовняна кардна подвійна Ne32/2 ціною 4,09 дол. США на умовах FCA - м. Хелм Польща.

02.02.2023 відповідач надіслав о 16 год. 36 хв. електронне повідомлення, в якому посилаючись на відомості граф 22, 38, 47 МД зауважив, що вартість цієї партії товару безпосередньо у виробника вища - 5,96 дол. США, а рух транзитом до Туреччини з Туркменістану через Естонію та Сейшельські острови, свідчить, що Туреччина не є, як зазначив декларант, країною відправлення, а є саме транзитною. Отже, вказана митна вартість не містить всіх обов`язкових складових (витрат на транспортування відповідної партії). Крім того для поставки залучені пов`язані особи - турецька та естонська компанії. Тому просив надати додаткові документи для усунення обставин, визначених у ч.3 ст.53 МК України та ч.ч.1-2 ст.58 МК України.

Того ж дня о 17 год. 38 хв. відповідач повідомив про коригування митної вартості, оскільки декларант о 17 год. 33хв. повідомив про відсутність інших документів. На цій підставі, посилаючись на норми ст.ст.55, 57, 58, 60-64, 255 МК України пояснив, що застосування основного методу не підтверджено, відсутність у митниці відомостей про митну вартість ідентичних та подібних товарів щодо оцінюваних товарів, які би подавалися на експорт в Україну в максимально наближений час до часу ввезення партії для позивача, а методи додавання-віднімання не можуть застосовуватися, оскільки у митного органу відсутня інформація про ціну товарів. Тому застосовує резервний на підставі документально підтвердженої інформації про таку вартість з подібними характеристиками, який продавався на експорт в Україну у максимально наближений час до ввезення і становить 6,47 дол. США/кг. Деталізація цієї вартості (який чином обчислена) відповідачем не зазначена.

02.02.2023 відповідач прийняв спірні рішення: №UA902060/2023/000001/2 про коригування митної вартості, прийнятого за результатами перевірки вказаної вище МД, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 902060/2023/000008.

У Картці відмови в прийнятті МД повідомив про відмову у митному оформленні (випуску) товарів із-за неповних відомостей про митну вартість товару №1, що є порушенням ч.2 ст.52 та ч.21 ст.58 МК України, а у поданих декларантом документах відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України, відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У рішенні про коригування вказано про врахування встановленого факту пов`язаності продавця та покупця за інвойсом від 16.01.2023 в розумінні ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року. Додатково зауважено, що зовнішньоекономічна операція з купівлі-продажу партії оцінюваних товарів відбувалась із використанням декількох компаній посередників продавців та покупців, а саме 1) Ak Yupek Cotton Plant (Туркменістан) - виробник, продавець - «Ajayyp bina» (Туркменістан) - покупець, 2) «Ajayyp bina» (Туркменістан) - продавець - Platemo Group LTD (Сейшельські острови) - покупець; 3) Platemo Group LTD (Сейшельські острови) - продавець - «NOSA ESTONIA OU» (Естонія)- покупець; 4) «NOSA ESTONIA OU» (Естонія) - продавець - «ZUGO KIMYA TEKSTIL INS. ORM. UR. SAN. ve TIC. LTD.» (Туреччина) - покупець; ZUGO KIMYA TEKSTIL INS. ORM. UR. SAN.TIC. LTD.» (Туреччина) продавець - ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» (Україна) - покупець. Митницею встановлено, що компанії «NOSA ESTONIA OU» (Естонія) та «ZUGOKIMYA TEKSTIL INS. ORM. UR. SAN. ve TIC. LTD.» (Туреччина), які в ланцюзі здійснення даної зовнішньоекономічної операції є покупцем та продавцем за інвойсом від 16.01.2023 №NS001, є взаємопов`язаними юридичними особами в розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року.

Враховуючи відомості митної декларації Туркменістану від 07.01.2023 G07222/070123/0000090 щодо вартості оцінюваного товару у 5,96 дол. США/кг на умовах поставки FCA ТМ Anew s. (Туркменістан), відомості invoice від 16.01.2023 № NS001 щодо вартості оцінюваного товару у 2,75 дол. США/кг на умовах поставки FCA Istanbul TR (Туреччина), а також встановлення наявності відносин взаємопов`язаності продавця та покупця за інвойсом від 16.01.2023 №NS20230000Ы0001 в розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, у митниці наявні обґрунтовані підстави вважати, що такі відносини взаємопов`язаності значною мірою вплинули на вартість партії оцінюваного товару, та відповідно на визначену та заявлену декларантом за основним методом митну вартість партії оцінюваного товару. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під «дійсною вартістю» варто розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством країни-імпортера, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайній торгівлі за умов повної конкуренції. Зважаючи на вищевикладене, зовнішньоекономічна операція щодо партії оцінюваного товару є економічно недоцільною та суперечить статті VIІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. У зв`язку зі вказаним на підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається: 1) Ak Yupek Cotton Plant (Туркменістан), виробник, продавець - «Ajayyp bina» (Туркменістан), покупець; 2) «Ajayyp bina» (Туркменістан), продавець - Platemo Group LTD (Сейшельські острови), покупець; 3) Platemo Group LTD (Сейшельські острови), продавець - «NOSA ESTONIA OU» (Естонія), покупець; 4) «NOSA ESTONIA OU» (Естонія), продавець - «ZUGO KIMYA TEKSTIL INS. ORM. UR. SAN. ve TIC. LTD.» (Туреччина), покупець; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом): 1) AkYupek Cotton Plant (Туркменістан), виробник, продавець - «Ajayyp bina» (Туркменістан), покупець; 2) «Ajayyp bina» (Туркменістан), продавець - Platemo Group LTD (Сейшельські острови), покупець; 3) Platemo Group LTD (Сейшельські острови), продавець - «NOSA ESTONIA OU» (Естонія), покупець; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Ураховуючи, що в ланцюзі здійснення зовнішньоекономічної операції є взаємопов`язані покупці та продавці в розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року та такі відносини взаємопов`язаності вплинули значною мірою на вартість партії оцінюваних товарів на підставі ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України декларант може надати: виписку з бухгалтерських і банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів /або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію в країні експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) виробника.

У зв`язку з незгодою товар випущений у вільний обіг за МД від 03.02.2023 №UA902060/2023/600279 за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою ним та митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Листом від 17.02.2023 №79 позивач надав відповідачу для підтвердження митної вартості додаткові документи: копію протоколу засідання від 15.03.2022 №10 та копію наказу від 16.03.2022 №88; копію звіту про незалежну оцінку товару від 10.02.2023 №015 з додатками; копію зовнішньо-економічного договору від 09.11.2022 №ZGK091122 з додатком №5; копію проформи-інвойса від 06.01.2023 № ZGK060123; копію платіжного доручення від 09.01.2023 №129; копію інвойса від 23.01.2023 № ZGK004; копію пакувального листа від 23.01.2023 б/н; копію CMR від 24.01.2023 б/н; копію сертифіката про походження від 23.01.2023 №Y0899659; копію свого листа від 31.01.2023 №52; копію витягу з Єдиного державного реєстру Туркменістану щодо компанії Ak Yupek; копію транзитної МД Туреччини №23 TR9529; копію сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 18.03.2021 №210/21; копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 19.06.2004 №1167; копію свідоцтва про включення інформації про оцінювача до державного реєстру від 16.10.2023 №11097; копію сертифіката КП «Інформаційно-консультаційного центру» УТО від 04.11.2000 №2000; копію посвідчення про підвищення кваліфікації від 24.02.2022 №МФ №12578-ПК.

Опрацювавши їх відповідач у листі від 21.02.2023 №7.27-1/15-02/13/640 зазначив, що декларант не усунув причин, що стали підставою для неприйняття основного методу визначення митної вартості товару та її коригування. Детального пояснення відповідач не вказав. На звернення позивача листом від 04.04.2023 №207 відповідач направив лист від 10.04.2023, в якому вказав про рух консультації та повторно не деталізував зміст виявлених сумнівів в правильності обраного позивачем методу визначення митної вартості та причин не врахування змісту отриманих додатково документів.

Вказані рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку з письмовим поясненням застосованого основного методу визначення митної вартості, до якого надав: складений на його замовлення Звіт №015 про незалежну оцінку вказаного товару, проведеного 08.02.2023 експертами ТОВ «ЮК «Правозахист Україна», що станом на дату оцінки ринкова вартість об`єкта оцінки з високим ступенем відповідності поточної кон`юнктури ринку та з ПДВ 0% склала 305 дол. США. Тобто, висновок підтвердив вартість товару, що відповідає заявленій позивачем митній вартості; копію висновку ДП «ДЕРЖАВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР МОНІТОРИНГ ЗОВНІШНІХ ТОВАРНИХ РИНКІВ» від 17.03.2023 №43/125, в якому також підтверджено митну вартість, зазначену позивачем; МД з інвойсами, рахунками-фактурами щодо подібного товару, який імпортував у лютому 2023 року в іншого виробника; копію наказу та протоколу від 15.03.2022 №10.

Вказані документи відповідачем не враховані, про що відповідач повідомив листом від 20.04.2023. Скарга рішенням від 21.05.2023 залишена без задоволення.

Позивач вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано до відповідача повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний , перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Частина 2 ст. 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

З матеріалів справи вбачається, що у поданих під час митного пропуску товарів документах позивача не було встановлено розбіжностей, які би мали вплив на правильність визначення митної вартості товару, та наявні відомості, що підтверджували виключно вказану позивачем договірну ціну.

Зазначене підтверджується тим, що Контракт, для виконання якого імпортовано товар, двосторонній та не передбачав жодних посередницьких послуг, та/або включення вартості доставки товару від виробника до кінцевого покупця (позивача), та/або переміщення саме тим маршрутом, про який стверджує відповідач.

Натомість сумніви відповідач обґрунтовує виключно з`ясуванням з поданих позивачем під час консультацій документів про більшу вартість реалізованого виробником товару іншій компанії та подальший рух партії через інші, аніж Туреччина країни, хоча таких вимог Контракт та МД позивача не передбачали та відсутні належні та достовірні докази їх підробки.

Крім того, у поданих позивачем відповідачу відомостях про котирування індексів цін на бавовну Туркменістану на біржі вбачалося зниження ціни.

Суд першої інстанції вірно вказав, що договірні умови, МД та решта поданих позивачем відповідачу документів не містила відомостей про включення в ціну товару, придбаного в турецькій компанії, вартості доставки через інші країни, як і не передбачала умов такого руху та участі в будь-якому статусі компаній з інших країн. Відповідно, цілком логічним стало неподання позивачем документів, які запросив відповідач під час митних консультацій, щодо контрактів, специфікацій тощо компаній з інших країн, в яких позивач себе не визнає учасником, а відповідач не підтверджує об`єктивно жодним доказом, окрім припущень.

Як наслідок, не доведено підстав для застосування п.1 ч.11 ст.264 МК України, так як МД позивача має заповнені всі графи, що відповідали умовам Контракту та доданих товаросупровідних для відповідної партії товару.

Відповідач не вказав у спірних рішеннях та не надав жодного доказу наявності взаємопов`язаності контрагентів, належного письмового обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару відповідно до ч.13 ст.58 МК України. Отже, не довів, що такі відносини вплинули на вартість товару.

Судом першої інстанції вірно вказано, що вказуючи на пов`язаність юридичних осіб - продавця для позивача - компанії з Туркменістану та з Естонії за додатковою ознакою - однією посадовою особою - Oguz О. , відповідач безпідставно не урахував, що згідно з наданими ним з офіційного сайту Естонії реєстраційними відомостями в естонську компанію його прийнято 06.02.2023, тобто, вже після укладення Контракту та подачі позивачем МД (31.01.2023), що якої виникли спірні правовідносини. Крім того будь-яких пов`язаних з позивачем осіб не встановлено, а зміст значного впливу на вартість придбаного позивачем товару не деталізований у жодному повідомленні та рішеннях відповідача.

Обґрунтованість застосування відповідачем спірним рішенням резервного методу митної вартості товару не підтверджена, оскільки визначення ціни відбулося згідно з МД, в описі товару якої йде мова про товар, що не є подібним. Зокрема, імпортувалася спеціальна нитка для чайних фільтр-пакетів для кріплення ярлика, що, як зазначено в відповідній графі МД №22UA89U5, використовується виключно у виробництві чаю. Хоча позивач, як виробник тканин, придбав у спірних правовідносинах бавовняну пряжу саме для ткацького виробництва та згідно з відомостями ЕДРПОУ не здійснює господарської діяльності, яка би була пов`язана з виробництвом (пакетуванням) чаю.

Надані відповідачу позивачем додатково МД щодо придбання подібного товару вищої якості в європейській країні доводять нижчу ціну товару, аніж яку встановлено відповідачем застосуванням резервного методу.

При цьому, надані в процесі консультацій документи були достатніми для підтвердження митної вартості товару за основним методом, а сумніви у правильності визначення митної вартості товару відповідно до згаданої вище МД - за ціною договору спростовані.

Наявність сумніву митного органу щодо правильності визначення митної вартості товару не надає права змінювати послідовність порядку обрання відповідного методу. Тобто, безумовно змінювати на другорядний замість основного.

Відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД та під час консультацій документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію. Також не вказав і не довів доказами, яку саме складову митної вартості, понесену позивачем, не було включено. Твердження про те, що вартість товару у виробника, згідно з МД від нього вища - не є достатнім вважати про заниження митної вартості, оскільки Контракт не передбачав його участі в процесі імпорту ані в якості контрагента, ані як вимоги до походження та якості товару, ані вимог щодо руху товару через Естонію. Обставини зниження ринкової ціни товару у посередника, порівняно з виробником, не досліджені та не доведено сплату іншої вартості позивачем.

Оскільки доводи відповідача про безпідставність обрання декларантом першого методу визначення митної вартості товару, обґрунтованість його сумнівів та припущень не підтверджені сукупністю належних і допустимих доказів, обрання ним резервного методу щодо товарів, митне оформлення яких здійснене за вищою їх ціною та митною вартістю, з огляду у т.ч. на відсутність у листуваннях та спірних рішеннях деталізації змісту складових обраної відповідачем вартості товару, не є правомірним. Не доведене дотримання відповідачем вимог закону щодо послідовності визначення методу визначення митної вартості товарів.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 березня 2019 року у справі №810/4296/16 вказав: у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів .

Як вбачається з оскаржуваних рішень, в них зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої, здійснено коригування митної вартості, при цьому, вказані рішення не містять інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації для застосування резервного методу, які числові значення митної вартості таких товарів, обсяги та умови їх поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), є необґрунтованим, а доцільність застосування резервного методу - недоведеним.

Крім того, вимоги вказаних вище статей МК України зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено, чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

У зв`язку з наведеним доводи, які зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Також, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.

Такі дії відповідача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням зазначеного, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Приймаючи до уваги, що неподання позивачем витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16.

Колегія суддів акцентує особливу увагу на тому, що у поданих під час митного пропуску товарів документах позивача, які подавалися ним безпосередня з метою митного оформлення товару при поданні митної декларації (т. 2 а.с. 117-118), не було встановлено розбіжностей, які би мали вплив на правильність визначення митної вартості товару, та наявні відомості, що підтверджували виключно вказану позивачем договірну ціну.

Подальше подання декларантом під час консультацій інших документів, які, на думку митного органу викликали сумнів в правильності визначення митної вартості, не може мати впливу на визначення вартості оскільки необхідність та обґрунтованість подання таких документів відповідачем не доведена.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, тому рішення Черкаської митниці про визначення митної вартості товарів від 02.02.2023 №UA902060/2023/000001/2, а також картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2023 № UA 902060/2023/000008 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Черкаської митниці - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова