Справа № 487/5326/23
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5326/23
Номер провадження 2-а/489/93/23
Рішення

Іменем України

12 грудня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач 1), інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Скотарєва Данила Миколайовича (далі відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.08.2023 інспектором 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Скотарєвим Д.М. винесено постанову серії ЕАТ №7500631 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., з посиланням на те, що 10.08.2023 о 18:49 год. водій, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у м. Миколаєві по вул. Кругова, 44, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху (далі ПДР). З вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, посилаючись на те, що адміністративне правопорушення не вчиняла, вимогу дорожнього знаку про зупинку транспортного засобу дотрималася.

В позовній заяві позивач зазначає, що 10.08.2023 приблизно о 18:49 год. ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом ЗАЗ 110307, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухалася по вул. Кругова в м. Миколаєві і перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» здійснила зупинку транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху автомобілів. Дочекавшись відсутність руху автомобілів ліворуч, ОСОБА_1 повернула праворуч, де побачила автомобіль працівників патрульної поліції, які жестом їй вказали зупинитись. До позивача підійшла наглядно знайома жінка (працівник патрульної поліції) та попросила показати водійське посвідчення, страховий поліс, документи, які посвідчують право власності на транспортний засіб. Коли ОСОБА_1 показала документи, то наглядно знайома жінка (працівник патрульної поліції) принесла позивачу оскаржувану постанову, складену інспектором 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Скотарєвим Д.М. Позивачу не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, що вбачається у відсутності підпису в оскаржуваній постанові, не пред`явлено відеозапис на якому було б видно момент вчинення адміністративного правопорушення, не з`ясовано обставини начебто вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, позивач зазначає, що в п. 7 постанови серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 в графі «До постанови додаються» не міститься посилання на фото чи відеозапис адміністративного правопорушення, не міститься відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася фото або відеофіксація адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що такі фото чи відеозапис не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення. Також, встановленому перед перехрестям дорожньому знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на ділянці дороги по вул. Кругова в м. Миколаєві в порушення вимог п. 14.4.3 ДСТУ 4100:2021, п.2 розд. 33 ПДР, не передував знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. ОСОБА_1 впевнена, що винесення оскаржуваної постанови відбулося внаслідок упередженого до неї ставлення, оскільки вона не здійснювала порушення вимог ПДР, а з цією жінкою (працівником патрульної поліції) у позивача був конфлікт 20.09.2022, внаслідок якого після перенесеного стресу ОСОБА_1 потрапила до лікарні з проблемами зі здоров`ям. Позивач вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Представник відповідача 1 подав до суду відзив в якому зазначив, що під час патрулювання 10.08.2023 інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. Водій транспортного засобу ЗАЗ 110307, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги розд. 33 ПДР. Після цього працівниками патрульної поліції було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 щодо ОСОБА_1 . Останній було повідомлено, що розгляд справи за дане адміністративне правопорушення буде проводитися на місці вчинення правопорушення. Водію було роз`яснено права особи згідно з ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Після цього працівник патрульної поліції виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивачем не надано до суду жодного доказу, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того, відсутність підпису в бланку постанови про накладення адміністративного стягнення жодним чином не підтверджує факт не ознайомлення з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, представник позивача вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 є законною, обґрунтованою, тому скасуванню не підлягає.

Від позивача надійшла до суду відповідь на відзив в якій зазначено, що у відзиві представник відповідача 1 посилається на те, що під час складання оскаржуваної постанови позивачу було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, однак це спростовується змістом постанови серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023, з якої вбачається відсутність підпису ОСОБА_1 в п. 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження мені роз`яснено». Крім того, в постанові серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснювалася фото-, відеофіксація правопорушення. Тому, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив до суду не подав.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2023 інспектором 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Скотарєвим Д.М. винесено постанову серії ЕАТ №7500631 про накладення адміністративного стягнення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 10.08.2023 о 18:49 год. в м. Миколаєві по вул. Кругова, 44, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку 2.2, здійснила проїзд без зупинки, чим порушила вимоги п. 33 ПДР.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Дорожнім знаком 2.2 п. 33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до п. 8.4 «б», «в» ПДР дорожні знаки (додаток1) поділяються на групи: знаки пріоритету - встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В п.14.4.3 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі - ДСТУ 4100:2021 ) зазначено, що знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» потрібно встановлювати в місцях, де, згідно з вимогами 14.4.2, може бути встановлено знак 2.1, але на під`їзді до перехрестя не забезпечено видимість ТЗ, які наближаються дорогою, що перетинається. Якщо на дорозі безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з табличкою 7.1.2.

Згідно з п. 10.1.4 ДСТУ 4100:2021 дорожні знаки допускають застосовувати у випадках, не передбачених цим стандартом, якщо необхідність їхнього застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху.

Представником відповідача 1 не надано до суду доказів того, що встановленому перед перехрестям дорожньому знаку 2.2«Проїзд без зупинки заборонено» на ділянці дороги по вул. Кругова в м. Миколаєві передував знак 2.1 з табличкою 7.1.2, а також не надано доказів того, що конкретні умови дорожнього руху викликали необхідність у застосуванні вказаного дорожнього знаку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 200/10940/19 зазначено, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №487/2179/17 від 07.11.2019 встановлено, що передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Крім того, колегія суддів зазначає, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №712/12830/16-а від 05.08.2019 суд звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що підтвердженням порушення особи ПДР України є постанова від 11 листопада 2016 року серії ПС2 №972220, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що п. 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження мені роз`яснено» не міститься жодного запису, зокрема відсутній як підпис позивача, так і запис про те, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису.

Суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, сама по собі не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Представником відповідача 1, на якого покладається обовязок доказування правомірності свого рішення, не надано доказів, які б підтверджували те, що 10.08.2023 ОСОБА_1 дійсно порушила вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснила проїзд без зупинки. Зокрема, представником відповідача 1 не надано відеозаписи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, показання свідків або будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, у зв`язку з тим, що представником відповідача 1, на якого покладається обов`язок щодо доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови, не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023 не відповідає вимогам законодавства, тому суд приходить до висновку про те, що дана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 127/18300/20 від 08.03.2021).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Суд вважає, що інспектор 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержант поліції Скотарєв Д.М. є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до цього відповідача, тому в задоволенні позовних вимог до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Скотарєва Д.М. необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача 1 на користь позивача судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ №7500631 від 10.08.2023, винесену інспектором 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Скотарєвим Данилом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Скотарєва Данила Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1.

Відповідач 2: інспектор 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержант поліції Скотарєв Данило Миколайович, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв