Справа № 400/8537/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 р. № 400/8537/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 02.12.2021 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації на підставі довідки від 12.06.2000 року № 40 починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 02.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою для проведення перерахунку призначеної пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 12.06.2000 року №40. 27.06.2023 року відповідач своїм листом повідомив, що врахувати заробітну плату

отриману в російській федерації немає законних підстав оскільки її неможливо підтвердити. Вказав, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вважаючи дії пенсійного органу протиправними, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 17.07.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/8537/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.12.2021, що призначена на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 по справі № 400/3100/22. Вказав, що відомості, зазначені в довідці про заробітну плату від 12.06.2000 № 40 не підтверджені первинними документами, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням останньої.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою позивачем надано довідку про заробітну плату від 12.06.2000 року №40, видану закритим акціонерним товариством "Тарко-Салінська каротажна експедиція".

08.12.2021 року (за принципом екстериторіальності) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянуто заяву від 02.12.2021 року та додані до неї документи та прийнято рішення № 03 про відмову у призначенні пенсії відповідно до Угоди між урядами України та російської федерації за відсутності необхідного стажу 25 років, та стажу в місцевостях, які відносяться до районів Крайньої Півночі - 15 років.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року №400/3100/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення 08.12.2021 року №03 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1982 по 20.04.1985 та з 12.06.1987 по 10.06.2000 в Російській Федерації які відносяться до районів Крайньої Півночі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2021 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків викладених в рішенні суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в Миколаївській області призначено позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак при обчисленні розміру пенсії не враховано відомості про виплачену заробітну плату згідно довідки від 12.06.2000 року №40.

07.06.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати його пенсію з урахуванням заробітної плати згідно довідки від 12.06.2000 року №40.

27.06.2023 року відповідач своїм листом повідомив, що врахувати заробітну плату отриману в російській федерації немає законних підстав оскільки її неможливо підтвердити.

Не погодившись з такими діями Головного управління ПФУ в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058 встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону №1058, який у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Сторонами не заперечується, що позивач досяг пенсійного віку та має необхідний для призначення пенсії стаж. У даному випадку, судовим рішенням по справі № 400/3100/22 від 28.03.2023 року, яке набрало законної сили, підтверджений факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

На підставі ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із пунктом 2.10 вказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року N 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифруванням виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Слід додати, що відповідно до частини першої статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу вищенаведених законів вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Отже, у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, орган ПФУ право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.11.2019 у справі № 352/819/16-а.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії в Україні діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. (далі за текстом - Угода), зобов`язання за якою були взяті дев`ятьма державами-учасницями СНД, серед яких Україна та російська федерація. Згідно зі ст.1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 6 Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 р. (ратифікована 11.07.1995 р. та чинна з 11.08.1995 р.), сторонами за якою, серед інших, є Україна та російська федерація, трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Таким чином, на час розгляду заяви позивача, міжнародними договорами, укладеними між Україною та російською федерацією, передбачалося, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

У даному випадку, як встановлено судом, довідка ЗАТ "Тарко-Салінська каротажна експедиція" містять відомості про отриману позивачем заробітну плату, в ній вказано, що довідка видана на підставі розрахункових відомостей за період 1983, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989, 1990 роки, відрахування до ПФ російської федерації здійснені по встановленим нормативам.

У будь-якому випадку під час розгляду справи не доведено зловживань з боку позивача. Довідка, як вже зазначалося, видана ЗАТ "Тарко-Салінська каротажна експедиція"" за підписом керівника та головного бухгалтера, завірена печаткою товариства. При цьому доказів недостовірності внесених у довідку показників заробітної плати не встановлено, відповідачем не надано до суду іншого. Позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаній у довідці ЗАТ "Тарко-Салінська каротажна експедиція".

Те, що УПФУ через проведення військових дій позбавлено можливості провести перевірку відповідності довідки про заробітну плату позивача, отриману в російській федерації, не покладає обов`язку доказування на позивача, оскільки довідка видана належним чином та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Оскільки зловживань з боку позивача не встановлено, враховуючи те, що наявна довідка ЗАТ "Тарко-Салінська каротажна експедиція" для обчислення пенсії містить всі необхідні відомості, беручи до уваги те, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано доказів недостовірності внесених у довідки показників заробітної плати, відповідачем не надано до суду інших розрахунків сум заробітної плати позивача за спірний період, а тому підстав для не врахування у розрахунок пенсії даних заробітної плати, зазначених у довідці ЗАТ "Тарко-Салінська каротажна експедиція" немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі довідки про заробітну плату установою, що розташована на території російської федерації та неможливості проведення перевірки відповідності змісту довідки про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами, оскільки такі документи знаходяться на території рф, містить формальний підхід, не відповідає принципу верховенства права та порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей про заробітну плату не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.

В даному випадку відомості, що містяться у довідці, в повній мірі узгоджуються з записами у трудовій книжці позивача, тому суд не приймає посилання відповідача на неможливість врахування наданої позивачем довідки.

Тому, дії відповідача щодо не врахування вказаної довідки під час нарахування пенсії є протиправними.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 02.12.2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації на підставі довідки від 12.06.2000 року № 40, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 02.12.2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 858,88 грн.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко