Справа № 420/27278/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо невиплати заборгованості позивачу за пенсійними виплатами за минулий період з 27.02.2023 року по 19.07.2023 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області виплатити заборгованість позивачу, яка виникла за минулий період з 27.02.2023 року по 19.07.2023 року.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до територіальних органів пенсійного фонду 15.02.2023 року із заявою та необхідними документами для призначення пенсії та їй була призначена пенсія і видано пенсійне посвідчення.

Позивач зазначила, що 23.03.2023 року нею була отримана виплата пенсійних коштів, після чого до 19.07.2023 року більше виплат вона не отримувала.

Позивач зазначила, що 27.04.2023 року вона отримала рішення № 66 про відмову у призначенні пенсії, з посиланням на те, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1978 року по 30.06.1982 року та періоди роботи згідно з трудової книжки від 15.12.1981 року, оскільки в даній довідці про зміну прізвища ( ОСОБА_2 ) відсутні номер та дата видачі.

Позивач зазначила, що у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану наявний запис акта про укладення шлюбу № 14 від 04 лютого 1883 р, який склала Коголиська сільська рада Ради народних депутатів Сургутського району Ханти-Мансійського адміністративного округу Тюменської області. Він ОСОБА_3 , вона ОСОБА_4 , після укладення шлюбу присвоєно прізвища: ОСОБА_3 . Довідку про укладення шлюбу та зміну прізвища надала до ГУ ПФУ в Одеській області та з 19.07.2023 року отримала виплату пенсії 2335,60 грн за липень 2023 року, що підтверджено довідкою про доходи, в якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області та отримую пенсію за віком.

Також позивач звернула увагу, що вона має страховий стаж 30 років, а тому відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення пенсії за віком.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 11.10.2023, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 12.10.2023 року.

До суду 06.12.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/17610/23), в якому відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що з 27.02.2023 року позивачу рішенням № 66 від 27.02.2023 року невірно проведено розрахунок страхового стажу та помилково призначено пенсію за віком, у зв`язку з чим виникла переплата з 27.02.2023 року по 31.03.2023 року в розмірі 5898,76 грн, яка прийнята на облік в серпні 2023 року. Після повторного розгляду документів позивача встановлено, що відсутні підстави для зарахування стажу згідно з трудової книжки від 15.12.1981 року, оскільки зміна прізвища зроблена не належним чином, а довідка про одруження видана архівним відділом РАЦС російської федерації без зазначення дати видачі.

Відповідач зазначив, що з метою приведення пенсійної справи у відповідність Головним управлінням ПФУ прийнято рішення № 66 від 09.03.2023 року (взамін рішення про призначення пенсії №66 від 27.02.2023 року), яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж позивача складає 24 роки 03 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (необхідний страховий стаж 30 років).

Відповідач зазначив, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1978 року по 30.06.1982 року та періоди роботи згідно з трудової книжки від 15.12.1981 року, оскільки в даній довідці про зміну прізвища ( ОСОБА_2 ) відсутні номер та дата видачі, та для врахування до страхового стажу цих періодів необхідно надати уточнюючі довідки видані на підставі первинних документів або документ про зміну прізвища.

Належним чином засвідчена копія матеріалів пенсійної справи позивача від відповідача до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Сторони не заперечують, що на підставі заяви позивача та поданих документів Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення про призначення пенсії №66 від 27.02.2023 року, яким призначено ОСОБА_1 пенсію за віком.

Разом з цим матеріалами справи підтверджено, що відповідачем в замін рішення про призначення пенсії №66 від 27.02.2023 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області було прийнято рішення № 66 від 09.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Підставою прийняття цього рішення стало невірно проведений розрахунок страхового стажу. Так, після повторного розгляду документів позивача встановлено, що відсутні підстави для зарахування стажу згідно з трудової книжки від 15.12.1981 року, оскільки зміна прізвища зроблена не належним чином, а довідка про одруження видана архівним відділом РАЦС російської федерації без зазначення дати видачі.

Листом від 25.08.2023 року № 1500-0504-8/117720 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що при первинному призначенні пенсії невірно проведено розрахунок страхового стажу у зв`язку з цим виникла переплата в сумі 5898,76 грн за період з 27.02.2023 року по 31.03.2023 року, яку необхідно добровільно внести на відповідний розрахунковий рахунок.

Також суд встановив, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 24 серпня 2023 року № 2846.

Позивачем надано до позовної заяви довідку дану про те, що мається актова запис про укладення браку по книгам с/с Когалимського району Сургутського Тюменської області, акт № 14 від 04.02.1983 року, прізвища після шлюбу він: ОСОБА_3 , вона: ОСОБА_3 ; свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , відповідно до якого після розірвання шлюбу прізвище їй присвоєно: ОСОБА_3 ; свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , та після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини: ОСОБА_7 .

Також позивачем надано до позовної заяви довідки від 07.07.2023 року про укладення шлюбу № А-00688 про те, що у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану наявний запис акта про укладення шлюбу № 14 від 04 лютого 1883 р, який склала Коголиська сільська рада Ради народних депутатів Сургутського району Ханти-Мансійського адміністративного округу Тюменської області. Він ОСОБА_3 , вона ОСОБА_4 , після укладення шлюбу присвоєно прізвища: ОСОБА_3 .

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо невиплати заборгованості позивачу за пенсійними виплатами за минулий період з 27.02.2023 року по 19.07.2023 року та зобов`язати його виплатити заборгованість позивачу, яка виникла за минулий період з 27.02.2023 року по 19.07.2023 року.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачу була призначена пенсія за віком та здійснено виплату пенсії за період з 27.02.2023 року по 31.03.2023 року в сумі 5898,76 грн.

Разом з цим в замін рішення про призначення пенсії №66 від 27.02.2023 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області було прийнято рішення № 66 від 09.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії та рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 24 серпня 2023 року № 2846 в розмірі 5898, 76 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІУ виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 цього Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону № 1058-ІУ поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Суд зазначає, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області не було прийнято рішення про поновлення виплати пенсії позивачу, тому суду не надано докази щодо наявності заборгованості у виплаті пенсії відповідача перед позивачем.

Разом цим суду не надано докази оскарження в адміністративному чи судовому порядку рішення № 66 від 09.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії та рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 24 серпня 2023 року № 2846 в розмірі 5898, 76 грн.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд запропонував позивачу надати суду обґрунтування позовних вимог з урахуванням наявності рішення про відмову у призначенні пенсії.

Копію вказаної ухвали було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку з та відповідно до поштового повідомлення про вручення отримана 24.10.2023 року особисто позивачем.

Разом з цим, станом на 10 грудня 2023 року до суду не надходили від позивача письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог, заяви про зміну предмету позовних вимог, заяви чи клопотання.

Як вже суд звертав увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з цим вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі №807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі №804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18, від 22 листопада 2019року у справі №815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі №815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі №1340/4044/18, від 23червня 2020 року у справі №820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі №805/3147/16-а).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18).

За таких встановлених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, враховуючи, що відсутні докази наявності заборгованості у виплаті пенсії ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, необґрунтованими, а тому не належать задоволенню.

Стосовно наданих позивачем до позовної заяви довідки від 07.07.2023 року про укладення шлюбу № А-00688 про те, що у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану наявний запис акта про укладення шлюбу № 14 від 04 лютого 1883 р, який склала Коголиська сільська рада Ради народних депутатів Сургутського району Ханти-Мансійського адміністративного округу Тюменської області. Він ОСОБА_3 , вона Кожуховська, після укладення шлюбу присвоєно прізвища: ОСОБА_3 та довідки дану про те, що мається актова запис про укладення браку по книгам с/с Когалимського району Сургутського Тюменської області, акт № 14 від 04.02.1983 року, прізвища після шлюбу він: ОСОБА_3 , вона: ОСОБА_3 ; свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , відповідно до якого після розірвання шлюбу прізвище їй присвоєно: ОСОБА_3 ; свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , та після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини: ОСОБА_7 , суд зазначає, що ці докази не беруться до розгляду, оскільки не стосуються предмету доказування, виходячи із предмету спору у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.