Справа № 671/2078/23
Суддя: Надєр Л. М.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №671/2078/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Рачкової І.В.,

за участю сторін по справі:

представника відповідача Воробйової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ананьєві Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року.

В позовній заяві позивач зазначає, що 19 липня 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012058 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч.2 ст.1321 КУпАП. Згідно постанови 24 червня 2023 року о 19 годині 07 хвилин за адресою: М-02, км 168+502, Сумська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки «Volvo F12», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,12 тон) при дозволеній фактичній масі 40 тон. Позивач вказує, що даною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Позивач вважає дану постанову незаконною. Так, пунктом 22.5 ПДР України також вказано, що рух двовісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13.716 и, допускається, коли його параметри не перевищують фактичну масу 42 тони. Позивач дійсно 24 червня 2023 року здійснював перевезення контейнера відповідно до вимог п.22.5 ПДР України, загальною фактичною масою 42 тони. Також позивач в позовній заяві мотивує свою позицію щодо незаконності вище вказаної постанови відсутністю опису обставин, встановлених під час розгляду справи, не зазначено належні та допустимі докази вчиненого правопорушення, наявні лише фото руху транспортного засобу, будь-які документи, що підтверджують перевищення встановлених норм, відсутні, а саме, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів. Також оскаржувана постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза, приєднаного до спеціалізованого сідлового тягача «Volvo F12». Також позивач в позовній заяві просить визнати причини пропуску оскарження вище зазначеної постанови поважними та поновити йому строку звернення до суду з вказаним позовом. Вказане позивач мотивує тим, що копію оскаржуваної постанови було направлено за місцем його реєстрації, однак за вказаним місцем реєстрації АДРЕСА_1 , він з 31 серпня 2022 року та на даний час не проживає, оскільки через військові дії, які відбуваються в Україні, вимушений був вивезти свою родину до АДРЕСА_2 , де проживає і на даний час як внутрішньо переміщена особа. Тому про існування вказаної постанови йому стало відомо 07 серпня 2023 року від сусідки, яка доглядає за його будинком. Позивач одразу направив скаргу до відповідача, однак 18 серпня 2023 року одержав лист-відповідь про те, що його скарга залишена без задоволення у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить поновити йому строк звернення до суду з вказаним позовом, визнавши причину пропуску строку поважною, скасувати вище зазначену постанову, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1321 КУпАП, закрити.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Також, у вказаній ухвалі роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву та порядок його подачі.

27 жовтня 2023 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшов відзив відповідача на позовну заяву з додатками до нього (а.с.39-84).

В зазначеному відзиві відповідач вказує на те, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для звернення до суду. Крім того у відзиві відповідач зазначає, що відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України про «Дорожній рух» з метою забезпечення автомобільних доріг, вулиць, та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюється Кабінетом міністрів України. Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України. у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 1321 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. Механізми фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспортні в автоматичному режим, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174. Відповідно до п.2 порядку фіксації адміністративних правопорушень система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. У відповідності до п.7 Порядку фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень), які відповідно до п.15 Порядку повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки; назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Також відповідач вказує, що оскаржувана постанова відповідає встановленим чинним законодавством вимогам, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури №324 від 14 травня 2022 року. Відповідач зазначає, що складення акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту проведення перевірки, передбачено за результатами проведення рейдових перевірок на дорозі посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті. Зазначений порядок врегульовано ЗУ «Автомобільний транспорт» та Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою КМУ від 27 червня 2007 року №879. Водночас вказані нормативно-правові акти визначають відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарських санкцій та не стосується габаритно-вагового контролю, здійсненого на автоматичних пунктах. Щодо відсутності інформації про напівпричіп, то в оскаржуваній постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України. Крім того з наявних в матеріалах справи фотознімків, які відповідач додає до відзиву на позовну заяву, вбачається, що фіксація транспортного засобу під час проїзду через WIM-комплекс здійснюється належним чином: як переднього номерного знаку, так і заднього - в матеріалах фото-фіксації зафіксовано передню і задню частину транспортного засобу позивача в повному обсязі, а отже зафіксовано номерний знак причепу та власне тягача. Не зазначення наведених позивачем параметрів не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Таким чином, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перевантаження, тонаж перевантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу). Крім того, щодо географічних координат розміщення комплексу WIM 73, відповідач вказує, що згідно відомостей оскаржуваної постанови, картки ГВК, сертифікатів відповідності, місцем розташування зазначеного комплексу є а/д М-02, км 168+502, Сумська обл. Також, згідно з відомостями онлайн-карти комплексів WIM на офіційному сайті Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України за посиланням: https://stat.restoration.gov.ua/sheet/page/GlobalWIM Map?is penalty=0, місцем розташування вагового комплексу WIM 73 є а/д М-02, км 168+502, Сумська обл. (скрін додається до відзиву). Таким чином, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перевантаження, тоннаж перевантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу). Що стосується твердження позивача про застосування помилкового нормативного вагового параметру, відповідач вказує, що відповідно до чинної редакції ПДР для двохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що навантаження 42 тонни допускається для двохвісного автомобільного (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Перевезення здійснювалось двохвісним тягачем та трьохвісним напівпричепом. Так, щодо збільшеного нормативу пункт 22.5 передбачає, що для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, допускається 42 т. Тобто, визначальною обставиною є саме здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також відповідач вказує, що відповідно до фотофіксації транспортних засобів вбачається, що напівпричіп має тентований верх, тобто, до конструкції контейнера внесені зміни. Позивач вказує, що перевезення здійснювалось контейнером, однак вказане не відповідає дійсності з огляду на таке. У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року за № 363 (далі - Наказ № 363), дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів. Відповідно до п.п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача. Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів. Крім того зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. Відповідно до пункту 15 Правил перевезень вантажів у спеціальних та спеціалізованих контейнерах відправників і одержувачів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 спеціалізовані великовантажні контейнери: рефрижераторні (ізотермічні), танки-контейнери (контейнери-цистерни), хопери-контейнери повинні відповідати вимогам міжнародного стандарту ІСО. На них повинні бути нанесені такі трафарети: код власника і номер контейнера; код країни, код типорозміру контейнера; маса брутто і власна маса контейнера; табличка про допущення контейнера до експлуатації за умовами безпеки згідно з ГОСТ-25588-83; табличка про допущення перевезення вантажів за митними печатками та пломбами згідно з ГОСТ-25588-83; дата чергового планового ремонту. Крім того позивачем не надано доказів того, що перевезення вантажу здійснювалось саме змінним кузовом, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо. При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено сертифікатів змінного кузову, яким міг перевозитись вантаж. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок № 1388). Положеннями п.1 Порядку №» 1388 визначено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Відповідно до абзаців 1, 7 п. 37 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни), а також за умови відповідності переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху. Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку) із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті змін в ній. Таким чином позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та його представник адвокат Бєлякова А.В., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №442 від 28 серпня 2023 року, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надала письмове клопотання/заяву від 05 грудня 2023 року, в якому просить розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача. Позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.104).

В судове засідання з`явилась представник відповідача, яка діє на підставі довіреності від 07 жовтня 2023 року, сформованої в системі «Електронний суд», яка в судовому засіданні поданий відзив на позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вивчивши відзив відповідача на позовну заяву, заслухавши представника відповідача, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

З доданої до позовної заяви копії постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 19 липня 2023 року серії НОМЕР_2 (а.с.12) вбачається, що 24 червня 2023 року о 19 годині 07 хвилин за адресою: М-02, км.168+502, Сумська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «Volvo F12» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 РПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.3% (2.12 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.1321 КУпАП. Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Дана постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а також фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу.

07 серпня 2023 року позивачем сформовано скаргу на вище вказану постанову, яка адресована Голові Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с.13), в якій позивач просить скасувати вказану постанову, оскільки ПДР не порушував.

У відповідь на скаргу відповідачем направлено позивачу лист за результатами розгляду його скарги, згідно якого позивачу відмовлено у скасуванні постанови серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року, оскільки скаргу на електронну адресу Укртрансбезпеки позивачем відправлено 08 серпня 2023 року о 21 годині 01 хвилина 59 секунд, тобто, на 11 день з дня набрання постановою законної сили (а.с.15).

Згідно довідки Полянського старостинського округу Волочинської міської територіальної громади Хмельницької області №172 від 07 серпня 2023 року до складу сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка. Зазначені громадяни з 31 серпня 2022 року проживають без реєстрації як внутрішньо-переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04 листопада 2021 року ТСЦ 5152, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volvo F12», державний номерний знак НОМЕР_1 , спеціалізованого вантажного сідлового тягача (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 14 липня 2022 року ТСЦ 5152, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Fruehauf Т34C», державний номер НОМЕР_5 . Особливі відмітки: спеціалізованого напівпричепу н/пр-контейнеровоз (а.с.10).

Згідно доданої до відзиву відповідача на позовну заяву інформаційної картки ГВК 24 червня 2023 року о 19 годині 07 хвилин зафіксовано порушення (ГВК), номер НОМЕР_1 , пост М02, км.168+502, Сумська область (CRUA-04VVE), вага/габарит 46,8. Також на вказаному документі зафіксовано державний номерний знак напівпричепа ОСОБА_1 НОМЕР_5 . В документі містяться фото тягача та напівпричепа ОСОБА_1 (а.с.67).

Згідно витягу з АРМ аудиту- перегляд зафіксованої події №6201949, зафіксовано перевантаження автомобіля ОСОБА_1 з відображенням інформації про державний номерний знак, марку і модель автомобіля, рік виготовлення, а також фото фіксації правопорушення тощо (а.с.67-70).

Також до відзиву на позовну заяву додано копії сертифікатів перевірки типу, виданих за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки, які підтверджують відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту, зокрема: підсистема ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0»), приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA- WIM40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0»). Сертифікати дійсні до 28 грудня 2031 року; приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA- WIM40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0») сертифікат дійсний до 12 грудня 2023 року (а.с.71-73).

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свої рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справ вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігай: правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до підпункту «б» п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів:

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).

Згідно ч.2 ст.1321 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до положень ч.1 ст.143 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, частина перша статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлює, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричепом визнається причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра маси транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Відповідно до ст.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363 із змінами від 12 липня 2019 року, визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортним засобом визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно із інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

При цьому, сідельний тягач в поєднанні з напівпричепом складають автомобільний поїзд та є транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, відтак, відносяться до категорії вантажних автомобілів.

Наведене кореспондується з пунктом 2.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

Відповідно до п.17.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 № 363 із змінами від 12 липня 2019 року, універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; - внутрішній об`єм контейнера, куб.м; - місце, місяць і рік виготовлення контейнера; - час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що напівпричіп Fruehauf Т34C», державний номер НОМЕР_5 , використовувася як контейнеровоз (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), для яких граничне обмеження маси понад 44 тон, адже вказаний напівпричеп немає маркування та пломбування, не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері, на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано його верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу, що підтверджується доданими до відзиву на позовну заяву фото напівпричепа ОСОБА_1 .. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Вказане узгоджується з правовою позицією П`ятого апеляційного адміністративного суду зазначеною в постановах від 11.07.2023 року у справі № 513/1104/22; від 18.04.2023 року у справі №513/1085/22.

Що стосується поважності причини пропуску позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, суди проходить до висновку про те, що є всі підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів справи вбачається, що з 31 серпня 2022 року позивач не проживає за місцем реєстрації - АДРЕСА_1 .

Водночас постанова про адміністративне правопорушення відповідно до законодавства була надіслана посадовою особою за місцем реєстрації позивача. Де її отримала інша особа 27 липня 2023 року, а тому постанова відповідно до положень ст.291 КУпАП набула законної сили 19 липня 2023 року.

При цьому, як було зазначено вище, позивач звертався до відповідача зі скаргою на постанову серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року, однак йому було відмовлено у скасуванні цієї постанови у зв`язку з пропуском ним строку для звернення з такою скаргою.

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що обставини, які стали причиною пропуску позивачем строку звернення, в даному випадку, до суду з вказаним позовом не залежали від волі позивача, суд вважає ці причини пропуску строку поважними та приходить до висновку про поновлення позивачу строку для звернення до суду з вказаним позовом.

Що стосується вимог позивача про скасування постанови серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП, є доведеним, а рішення суб`єкта владних повноважень є правомірним та відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 1321 ч.1, 292, 293 КУпАП ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 19, 20, 72, 77, 243, 244, 245, 246, 250, 268, 286, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012058 від 19 липня 2023 року - відмовити в повному обсязі.

У відповідності до положень ч.2 ст.251 КАС України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтею 283-1, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року.

У відповідності до положень ч.3 ст.251 КАС України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення в електронній формі протягом двох днів із дня його складення у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.