Справа № 280/7109/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 грудня 2023 року Справа № 280/7109/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не призначення та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що чоловік позивачки - ОСОБА_2 , загинув під час перебування на військовій службі за призовом до Збройних Сил України, у зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України. З огляду на загибель свого чоловіка, позивач, як дружина та член сім`ї, звернулась до відповідача із заявою про виплату їй відповідної одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Вказана заява про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, з доданими до неї документами, була надіслана для розгляду до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України. Проте, відповідач листом від 27.07.2023 № 116244-23-вих позивачу у здійсненні виплати було відмовлено і заява не була задоволена в зв`язку з тим, що вона не має довідки ВПО та тимчасово знаходиться на окупованій території, а саме: за місцем свого проживання. Позивач вважає, що вона є особою, яка відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а тому рішення відповідача є протиправним. Тому, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, визнати спірне рішення протиправним скасувавши його та зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/7109/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; витребувано від відповідача додаткові докази; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем 18.09.2023 за вх. № 41169 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Позов відповідачем не визнано у повному обсязі так як, при розгляді заяви ОСОБА_3 від 07.07.2023 відповідачем детально опрацьовані всі документи які додані до заяви, та встановлено, що представлений заявницею перелік не відповідає вимогам пункту 3 Інструкції № 383, а саме: подані копії паспорта, картки платників податків не є копіями оригіналів документів, а копіями з копій документів, та взагалі не засвідчені належним чином. Тому листом № 11/62244-23-Вих від 21.07.2023 заява позивачки з усіма додатками повернута для доопрацювання. Тому, відповідач вважає, що прийняте ним рішення не суперечить законодавчо закріпленій процедурі його прийняття, що узгоджується з нормами спеціального законодавства, та врегульовує спірні відносини. Просить суд, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 виданий Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області від 19.11.2002, отримала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується карткою платника податків від 05.05.1998. Копії документів додані до матеріалів справи.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 17.08.1996, копія якого міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_2 з 17.06.2021 до 29.04.2023 проходив службу за контрактом в Державній прикордонній службі України, а саме: військовій частині НОМЕР_5 прикордонна комендатура швидкого реагування новотроїцька, прикомандирований до 53 бригади, що підтверджується копією витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (про особовий склад) № 235-ОС від 29.04.2023, що міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_2 під час виконання завдання помер 11.03.2022 Витяг з протоколу ЦВЛК № 85 від 03.05.2023 Поранення ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, так. пов`язане із захистом Батьківщини.

У відповідності до Указів Президента України № 367 та № 368. за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України 87 прикордонників відзначено державними нагородами, з них 31 - посмертно Орденом «За мужність» III ступеня нагороджено: ОСОБА_2 (посмертно) майстер - сержант.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.12.2022 по справі № 314/3468/22 було встановлено факт смерті ОСОБА_2 .

Свідоцтво про смерть було видано 26.01.2023, актовий запис про смерть № 168.

07 липня 2023 року ОСОБА_4 складена та підписана заява до керівника НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України із заявою про виплату їй відповідної одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. До заяви доданий перелік документів, згідно додатку: Копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; Копія свідоцтва про шлюб; Копія свідоцтва про народження; Копії довідок з банку про рахунки ОСОБА_1 ; Копія паспорта ОСОБА_5 ; Копія Рішення суду від 29.12.2022; Нотаріально завірена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; Витяги з державного реєстру; Лист ДРВДРАЦС у Запорізькій області від 26.06.2023; Витяг із протоколу ЦВЛК № 85 від 03.05.2023; Витяг з наказу № 235-ОС від 29.04.2023, 249-ОС від 08.05.2023; Копія листа від 03.01.2023; Копія витягу з особової справи від 03.01.2023; Копія довідки від 03.01.2023; Копія акту від 09.03.2023 № 198/1-2023; Копія акту від 09.03.2023 № 198/1-2023; Копія листа з СХУ від 16.03.2023 від 19.12.2022; Копія листа АДПСУ від 09.09.2022. Копія заяви та додатки містяться в матеріалах справи.

Листом від 27.07.2023 № 11/6244-23-вих за підписом Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 , ОСОБА_1 повідомлено, що « … Ваша заява від 12.07.2023 № Ф-1024 про проведення виплати одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, майстер- сержанта (старшого майстер - сержанта (посмертно) ОСОБА_2 розглянута.

За результатами розгляду встановлено, що представлений перелік документів не відповідає вимогам пункту 3 Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383 (реєстрація в Мінюсті від 05.07.2022 за № 741/38077) а саме: подані копії паспорта, картки платника податків не є копіями оригіналів документів, а копіями з копій документів. Також копії всіх документів не засвідчені власноруч вашими підписами. Відсутня довідка внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи вище наведене, прийняте рішення про повернення Ваших документів для доопрацювання, відповідно до пункту 6 Інструкції з призначенні і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383 (реєстрація в Мінюсті від 05.07.2022 за № 741/38077)

Додаток:……)

Не погоджуючись з діями відповідача про повернення заяви на доопрацювання, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Крім цього, суд враховує приписи законів, а також підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, якими встановлено наступне.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Стаття 41 Закону № 2232-XII визначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). В редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги (07.07.2023).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 3 статті 16 - 2 Закону № 2011-XII передбачено,що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні. Так, указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі - агресору (абз. 1 п. 2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 № 1066).

В редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги (07.07.2023) абз. 1 п. 2 Постанови № 168 визначав, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16 - 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Також п. 2 Постанови № 168 передбачає, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Частинами 1, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2011-XII, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до приписів п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як передбачено п. 10 Порядку № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

У відповідності до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2022 року № 383 затверджено «Інструкцію з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі по тексту - Інструкція № 383), якою визначено механізм оформлення документів і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці), а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Так, відповідно до Інструкції № 383:

Пунктом 3 встановлено особа, яка звернулася до органу Держприкордонслужби щодо призначення та виплати ОГД, подає такі документи:

1) заяву (кожного члена сім`ї (повнолітнього), батьків та утриманців загиблого (померлого), у разі наявності малолітніх, неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників).

У разі якщо особа, яка має право на отриманням ОГД та відмовляється від її отримання, надається нотаріально посвідчена в установленому законодавством України порядку заява про відмову від отримання ОГД;

2) копії:

документа, що посвідчує особу, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону);

свідоцтва про смерть військовослужбовця;

постанови військово - лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;

документа, що підтверджує сімейні (родинні) зв`язки із загиблим (померлим) військовослужбовцем:

для дружини/чоловіка - свідоцтва про шлюб;

для дитини - свідоцтва про народження дитини;

для батьків - свідоцтва про народження військовослужбовця, який загинув (помер);

для опікунів чи піклувальників над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер), - рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування;

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

3) витяги:

з наказу керівника органу Держприкордонслужби про виключення військовослужбовця із списків особового складу;

з особової справи про склад сім`ї.

Пункт 4 проголошує, що органи Держприкордонслужби мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання ОГД.

Пунктом 5 встановлено, що для вирішення питання щодо можливості призначення та виплати ОГД в органах Держприкордонслужби утворюється комісія з питань виплати ОГД. Склад комісії затверджується керівником органу Держприкордонслужби. Комісію очолює один із заступників керівника органу Держприкордонслужби. До складу комісії включаються представники штабу (за наявності в штаті органу), підрозділів фінансово-економічного, юридичного, кадрового, медичного, запобігання та виявлення корупції та з охорони праці.

Пунктом 6 визначено, що розгляд документів про призначення ОГД в органах Держприкордонслужби здійснюється комісією в 10 - денний строк з дня реєстрації заяви разом із документами передбаченими пунктом 3 цієї Інструкції. У виняткових випадках (наприклад, відсутність доступу до державних реєстрів, ведення бойових дій в районах де дислокуються органи Держприкордонслужби) строк розгляду може бути продовжений, про що письмово у цей же строк повідомляється отримувач.

Відповідно до пункту 7, за результатами розгляду поданих заявником документів комісія приймає рішення у формі висновку про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, який затверджується керівником відповідного органу Держприкордонслужби.

У разі якщо документи подано не в повному обсязі чи не за належністю, або потребують уточнення, комісія приймає рішення про повернення документів на доопрацювання.

Отже, провівши аналіз вище перелічених нормативних актів суд зазначає, що відповідач наділений правом здійснювати розгляд заяв про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до встановленої процедури, приймати рішення, в тому й числі про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

В межах спірних правовідносин суд встановив, що відповідачем не заперечується право ОСОБА_1 , дружини загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на виплату одноразової грошової допомоги, установленої п. 2 Постанови № 168.

Крім цього, в ході дослідження письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та документи додані до неї повернуті відповідачем листом № 11/6244-23-вих від 21.07.2023 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний лист, є по своїй суті супровідним документом та не містить в собі інформації про склад комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги, дати засідання комісії з питань ОГД, номер прийнятого рішення, яким заяву після розгляду повернено на доопрацювання. Адже, такі вимоги містяться в п. п. 5-7 Інструкції № 383, що свідчить про наявність порушення, щодо процедури прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та повернення її заявниці.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву, рішення комісії з питань виплати ОГД за заявою ОСОБА_1 , до суду не надано.

Крім того, в листі № 11/6244-23-вих від 21.07.2023 про повернення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та документів доданих до неї, визначені причини повернення, а саме: подані копії паспорта, картки платника податків не є копіями оригіналів документів, а копіями з копій документів. Також копії всіх документів не засвідчені власноруч підписами заявника. Відсутня довідка внутрішньо переміщеної особи.

Суд не може погодитись з такими твердженнями відповідача, з наступних підстав. Проведений судом аналіз Інструкції № 383, якою керувався відповідач при прийнятті рішення про повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 , свідчить про те, що Інструкції № 383 не містить в собі обов`язкової вимоги про надання особою, власноруч завірених копій документів, які мають бути надані до заяви про призначення одноразової грошової допомоги. Тому така вимога відповідача є неприпустимою, так як вона відсутня в чинному нормативному акті.

Також, у визначеному Інструкцією № 383 переліку документів, які необхідно додати до заяви про призначення одноразової грошової допомоги, який є вичерпним і не містить в собі вимог про додаткові документи, відсутній такий документ як: довідка внутрішньо переміщеної особи. Тому, відсутність такого документу не є підставою, для повернення документів на доопрацювання.

Крім цього, суд критично відноситься до обґрунтувань заперечень відповідачем, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності у додатках до заяви ОСОБА_1 від 07.07.2023 нотаріально посвідченої відмови від отримання одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця - ОСОБА_7 . Адже, лист № 11/6244-23-вих від 21.07.2023 не містить в собі такої підстави для повернення заяви на доопрацювання. А тому такі твердження відповідача є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, про направлення заяви на доопрацювання діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому, у зв`язку з прийняттям такого рішення, суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивачки.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь - якими не забороненими законом засобами.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення.

Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивача.

Водночас право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як зазначено у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Низка рішень ЄСПЛ містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (мотивованості) судових рішень, зокрема, наголошується на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення (рішення у справі "Якущенко проти України", заява № 57706/10, пункт 28).

Принцип належного здійснення правосуддя також передбачає, що судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони ґрунтуються (рішення у справах "Garcнa Ruiz v. Spain" [GC] (заява № 30544/96, пункт 26), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23), "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58), "Бендерський проти України" (заява № 22750/02, пункт 42)).

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово зазначав, зокрема у рішенні "Garcнa Ruiz v. Spain" [GC] (заява № 30544/96, пункт 26) про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте вказаний підхід не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення у справах "Van de Hurk v. The Netherlands" (заява № 16034/90, пункт 61), "Шкіря проти України" (заява № 30850/11, пункт 43). Ступінь застосування обов`язку викладати мотиви може варіюватися в залежності від характеру рішення і повинно визначатися у світлі обставин кожної справи.

Подібних висновків щодо необхідності дотримання вказаного зобов`язання виключно з огляду на обставини справи ЄСПЛ дійшов також у рішеннях "Ruiz Torija v. Spain" (заява № 18390/91, пункт 29), "Higgins and others v. France" (заява № 20124/92, пункт 42), "Бендерський проти України" (заява № 22750/02, пункт 42) та "Трофимчук проти України" (заява № 4241/03, пункт 54).

Тобто у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього, а вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій відповідача на відповідність наведеним вище критеріям, суд, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.

Крім цього, належним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, яка прийняла оскаржуване рішення про повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 про нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини, повторно розглянути подану позивачкою заяву від 07.07.2023

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий Збір» у зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72-77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (87521, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гагаріна, буд. 150 - А, код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправними дії (бездіяльність) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не призначення та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, повторно розглянути подану заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого - її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини, від 07.07.2023

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 08 грудня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький