Справа № 160/27265/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
19.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову №74 від 04.07.2023 року Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області щодо молодшого сержанту Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Медичну (військово-лікарську) комісію Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області провести повторне медичне обстеження молодшого сержанту Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 20.11.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
10.11.2023 року на адресу суду від Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі, виходячи із наступного. М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» було винесено постанову № 74 з урахуванням медичного обстеження ОСОБА_1 та медичних документів, в тому числі медичних документів, зазначених позивачем у позовній заяві. Доводи позивача ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві свідчать лише про його не погодження з результатами висновку щодо діагнозів, викладеного в постанові № 74. Підстав для перегляду рішення М(ВЛ)К на зараз не має, а дані, викладені в висновку постанови відповідають фактичному стану здоров`я позивача. Кінцеве формулювання експертного діагнозу ґрунтувалося на підставі медичних документів (наданих позивачем), даних додаткових методів обстеження та огляду лікарів (даних об`єктивного обстеження). Порушень М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» допущено не було, підстав вважати, що постанова № 74 М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» є протиправною чи за суттю, чи за процедурою його прийняття, не вбачається, а тому постанова № 74 від 04.07.2023 року, на думку відповідача, є правомірною, тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року зобов`язано Медичну (військово-лікарську) комісію Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" надати в строк до 29.11.2023 року належним чином завірений протокол засідання Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" від 04.07.2023 року №74.
22.11.2023 року на адресу суду від Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" надійшли витребувані ухвалою суду від 13.11.2023 року документи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України.
У зв`язку з військовою агресією Російської федерації, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан в України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року (з послідуючими змінами).
23.02.2023 року, близько 22.00 год., виконуючи службово-бойові завдання поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області, внаслідок вибуху невідомого снаряду, позивачем було отримано вибухову травму, акубаротравму, цереброастенічний синдром, що підтверджується первинною медичною карткою форми 100. Внаслідок отриманої вибухової травми, позивача було евакуйовано для надання первинної медичної допомоги.
05.03.2023 року, близько 23.00 год., також виконуючи службово-бойові завдання поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області, внаслідок вибуху невідомого снаряду, позивачем було повторно отримано вибухову травму, акубаротравму, цереброастенічний синдром, що також підтверджується первинною медичною карткою форми 100. Внаслідок отриманої вибухової травми, позивача було евакуйовано для надання первинної медичної допомоги.
13.03.2023 року, під час виконання службово-бойових завдань, внаслідок поганого самопочуття, медичною службою позивачу було надано медичну допомогу та було встановлено наступні діагнози, а саме: Цереброастенічний синдром, гіпертонічна хвороба І-ІІ ступенів, гіпертонічний криз. Вказане підтверджується первинною медичною карткою форми 100.
Також, того ж дня, 13.03.2023 року, позивача було госпіталізовано до госпітальної групи смт. Олександрівка, (в/чА0206 МО України) за скаргами на головний біль в лобній частині, здавлюючого характеру, відчуття оніміння лівої половини обличчя, шум у лівому вусі, запаморочення та хиткість під час ходьби, періодичне потемніння в очах.
Після погіршення стану здоров`я, 11.04.2023 року позивача було доправлено до лікарні МВС у м. Дніпро, для лікування на стаціонарі з заключним діагнозом: «МВТ з цефалгічним, астено-невротичним синдромом. Акубаротравма».
25.04.2023 року складено Акт № 276/23 про нещасний випадок (у тому числі поранення) з молодшим сержантом по мобілізації ОСОБА_1 відповідно до якого, травма отримана в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до медичної характеристики від 19.05.2023 року, наданої Медичною службою в/ч НОМЕР_1 , встановлено висновок що ОСОБА_1 потребує огляду Медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» з метою визначення придатності до подальшого проходження служби.
Відповідно до довідки відповідача за №287 - с/НГУ, було встановлено наступний діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва: «Наслідки акубаротравми (04.03.2023 року) у вигляді нейросенсорної приглухуватості, початкові прояви». Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. «Дисцикулярна енцефалопатія складного генезу І ступеня, гіпертонічна атеросклеротична з незначним цефалгічним синдромом, Гіпертонічна хвороба II стадія, ступінь АГ 2, гіпертензивна ангіопатія сетківки, серцево-судинний ризик, Міокардитичний кардіосклероз, НМК Іст., НТК Іст., СН 0ст.».
Також, відповідно до вказаної довідки №287 - с/НГУ, позивача було визнано обмежено придатним до військової служби.
Ознайомившись з довідкою №287 - с/НГУ та не погоджуючись з нею, позивачем було подано відповідачу заяву від 30.06.2023 року, в якій він просив відповідача внести зміни до вказаної довідки та в якій зазначити, що вибухова травма, дисцикулярна енцефалопатія складного генезу І ступеня, гіпертонічна атеросклеротична з незначним цефалгічним синдромом, гіпертонічна хвороба II стадія, ступінь АГ 2 пов`язані з захистом Батьківщини, оскільки дану хворобу отримав внаслідок захисту Батьківщини.
Протоколом засідання М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» №74 від 04.07.2023 року заяву позивача було частково задоволено, було скасовано довідку №287 - с/НГУ та прийнято постанову №74 від 04.07.2023 року.
В постанові М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» №74 від 04.07.2023 року відповідачем зазначено наступне:
«Гіпертонічна хвороба II стадії, ступінь АГ, гіпертензивна ангіопатія сетківки, серцево-судинний ризик 2. Міокардитичний кардіосклероз, НМК Іст., НТК Іст., СН 0ст., Дисцикулярна енцефалопатія складного генезу І ступеня (гіпертонічна атеросклеротична) з незначним цефалгічним синдромом».
Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
«Наслідки акубаротравми (04.03.2023р.) у вигляді нейросенсорної приглухуватості, початкові прояви».
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
Не погоджуючись з постановою №74 від 04.07.2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За правилами п.1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це:
медичний огляд, зокрема, військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.
До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України (абз. 15 п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу I Положення № 402).
Відповідно до п. 2.4.4 п. 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Згідно з п. 2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (п. 2.4.6. розділу І Положення № 402).

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. розділу І Положення № 402).

У свою чергу, згідно із п. 2.6.1. розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

На підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи (п. 2.6.7.).

Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (2.6.11. розділу І).

Госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях (2.7.1. розділу І).

Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з п. 1.4 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Відповідно до п. 6.6. розділу ІІ Положення № 402 військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

За змістом п. 6.28. розділу ІІ Положення № 402 у разі коли ВЛК після амбулаторного обстеження не може прийняти остаточної постанови, вона направляє військовослужбовця на стаціонарне обстеження у військовий лікувальний заклад з подальшим оглядом його госпітальною ВЛК.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що військовослужбовці підлягають медичному огляду госпітальною ВЛК, якій, за результатами військово-лікарської експертизи надане право приймати постанови щодо придатності особи до військової служби.

04.07.2023 року Медична (військово-лікарська) комісія Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" провела медичний огляд ОСОБА_1 , результати якого оформлені постановою №74 від 04.07.2023 року із висновками про обмежену придатність позивача до військової служби.

Позивач вважає протиправною постанову відповідача №74 від 04.07.2023 року, покликаючись на нездійснення відповідачем повного та всебічного аналізу і повного врахування всіх медичних показників щодо стану здоров`я позивача та порушення вимог Положення №402.

Так, суд встановив, що Медична (військово-лікарська) комісія Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", яка проводила медичний огляд позивача та склала постанову №74 від 04.07.2023 року є штатною постійно діючою М(ВЛ)К, підпорядкованою ЦМ (ВЛ)К.

Відповідно до Положення про діяльність М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», затвердженого наказом ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» 04.01.2021 року, Медична (військово-лікарська) комісія (надалі - М(ВЛ)К Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» (надалі - ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області») є штатним спеціальним структурним підрозділом установи та утворена в ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

В своїй діяльності М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» керується Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 285 від 03 квітня 2017 року та наказом МОУ № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Пунктом 18 розділу ІІІ Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 285 від 03 квітня 2017 року встановлено, що у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К.

Також відповідно до п. 1.10. розділу 1 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України», затвердженого начальником ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області 04.01.2021 року передбачено, що ВЛК в адміністративному порядку підпорядковується ДУ«ТМО МВС України по Дніпропетровській області», та у питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи - ЦВЛК МВС України, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Суд зауважує, що Положення № 402 та Положення №285 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови М(ВЛ)К у судовому порядку.

Оскарженню у судовому порядку, за приписами п. 2.4.10. розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався зі скаргою про протиправність дій/бездіяльності членів Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", яка проводила медичний огляд позивача до ЦВЛК та проханням провести повторний медичний огляд із дотримання вимог Положення № 402.

Тобто, позивач не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду з метою визначення придатності його до військової служби.

Доказів протилежного позивач суду не надав.

Беручи до уваги ті обставини, що перевірка рішень М(ВЛ)К на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ЦВЛК не приймала, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна