Справа № 560/11302/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 23 квітня 2021 року в межах виконавчого провадження №64027960 про закінчення виконавчого провадження згідно частини 1 пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 23 квітня 2021 року в межах виконавчого провадження №64027960 про закінчення виконавчого провадження згідно частини 1 пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що судове рішення не виконане.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито провадження в цій справі. Призначено судове засідання на 12.12.2023 о 11:30 год.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 залучено військову частину НОМЕР_1 до участі в справі №560/11302/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

До суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглянути справу без участі його представника. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

До суду надійшла заява, в якій третя особа просить розглянути справу без участі його представника. Позовні вимоги заперечує в повному обсязі.

До суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що військовою частиною правомірно нараховане грошове забезпечення в сумі 38534,54 грн. Вважає, що позовна заява по суті не стосується порушень виконавчого провадження, а зачіпає питання, вже досліджені та встановлені судовими рішеннями, та підміняє апеляційну (касаційну) скарги, що є порушенням процесуального законодавства.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Тому, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу №560/11302/23 необхідно розглянути за наявними матеріалами справи у письмовому провадженні.

Згідно з приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає таке.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №560/3362/19 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року, - скасовано. Прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 належне йому грошове забезпечення за період служби з липня 2017 року по березень 2019 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити належне ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби з липня 2017 року по березень 2019 року. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23 липня 2019 року №175 в частині: "Утримати з грошового забезпечення суму переплати грошового забезпечення, яка утворилась внаслідок не здачі посади майором ОСОБА_1 у сумі 54769 гривень 90 копійок, відповідно до рапорту помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника служби військової частини НОМЕР_2 від 22.07.2019 №2227. Утримати з грошового забезпечення суму переплати грошового забезпечення, яка утворилась внаслідок не здачі майна по службі КЕС майором ОСОБА_1 у сумі 92195 гривень 62 копійки, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 22.07.2019 №101-ОД". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Хмельницький окружний адміністративний суд 07.12.2020 видав виконавчий лист у справі №560/3362/19.

Старшим державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05.01.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64027960 про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

Листами від 04.02.2021 №152/1 та від 26.03.2021 №514/1 військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача про виконання рішення суду фактично у повному обсязі в добровільному порядку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2021 "Про виплату коштів колишньому військовослужбовцю майору ОСОБА_2 " наказано: виплатити ОСОБА_1 належне йому грошове забезпечення за період служби з липня 2017 року по березень 2019 року у сумі 1276,71 грн; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2019 №175 в частині: "Утримати з грошового забезпечення суму переплати грошового забезпечення, яка утворилась внаслідок не здачі посади майором ОСОБА_3 у сумі 54769 гривень 90 копійок, відповідно до рапорту помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника служби військової частини НОМЕР_2 від 22.07.2019 №2227. Утримати з грошового забезпечення суму переплати грошового забезпечення, яка утворилась внаслідок не здачі майна по службі КЕС майором ОСОБА_3 у сумі 92195 гривень 62 копійки, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 22.07.2019 №101-ОД".

Згідно з платіжним доручення №462 від 23.03.2021 позивачу виплачено кошти в сумі 38534,54 грн.

Старшим державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 23.04.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64027960 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження". У цій постанові встановлено фактичне повне виконання згідно виконавчого документу.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Приписами частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зазначає, що відповідний розмір грошового забезпечення позивача за період служби з липня 2017 року по березень 2019 року не був прямо встановлений постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №560/3362/19. На підтвердження виконання цього рішення військова частина надала державному виконавцю та в подальшому до суду підтверджуючі документи щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (платіжне доручення №462 від 23.03.2021, розрахунково-платіжна відомість №23 від 23.03.2021).

Враховуючи викладене, у державного виконавця були підстави вважати, що рішення суду військовою частиною виконано в повному обсязі у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження". Тому державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №64027960 від 23.04.2021 та дії державного виконавця щодо її винесення є правомірними.

Як зазначено, позивач наполягає на тому, що грошове забезпечення виплачено у значно меншому розмірі. Визначення наявності чи відсутності цієї заборгованості (різниці між фактично нарахованим та виплаченим грошовим забезпеченням на виконання судового рішення та не нарахованим та не виплаченим, на думку позивача, грошовим забезпеченням) фактично буде означати вирішення спору між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_1 , що не належить до компетенції державного виконавця. Останній також не має у своєму розпорядженні доказів, на підставі яких можливо самостійно провести розрахунок суми грошового забезпечення чи пересвідчитися у правильності розрахунку, здійсненого стороною виконавчого провадження.

У цьому випадку спір щодо закриття виконавчого провадження є похідним від спору щодо розміру грошового забезпечення, який підлягає виплаті позивачу. Відповідно, незгода з діями державного виконавця не має самостійного характеру, а викликана діями боржника - військової частини НОМЕР_1 , яка нарахувала та виплатила грошове забезпечення у розмірі, з яким не погоджується позивач.

Відповідні докази та компетенція наявні у адміністративного суду, в якому стягувач має можливість обрати декілька варіантів поведінки, кожний з яких має свої особливості.

Наприклад, відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Існують також інші судові рішення (ухвали), в результаті виконання яких визнане порушеним право позивача може бути поновлено.

Процесуальний закон передбачає певні обмеження (зокрема, щодо строку звернення), які мають враховуватися при обранні стягувачем способу дій у такій ситуації. Оцінка цих обмежень не відноситься до предмету спору у цій справі. Одним з принципів адміністративного судочинства є диспозитивність, тому, вказівка на альтернативу зверненню до суду з позовом, що розглядається у цій справі, не має обов`язкового характеру.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність підстав для задоволення позовних вимог і звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати розподілу не належать.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідач:Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Львівська 2, м. Яворів, Львівська область, 81000 , код ЄДРПОУ - 34978144)
Третя особа:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )
Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк