Справа № 140/28620/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/28620/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року, періоду проходження військової служби з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року та в пільговому (кратному) обчисленні (один місць служби за три місяці) періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції під час проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком з дня призначення пенсії (01 липня 2023 року), зарахувавши до страхового стажу період навчання з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року, період проходження військової служби з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року та в пільговому (кратному) обчисленні (один місць служби за три місяці) період безпосередньої участі в антитерористичній операції під час проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з 01 липня 2023 року йому призначено пенсію за віком, однак, як з`ясувалося, до страхового стажу у зв`язку з відсутністю індивідуальних даних про застраховану особу в системі персоніфікованого обліку не було зараховано період проходження військової служби за контрактом з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року та з невідомих причин - період навчання в Ковельській технічній школі ДТСААФ з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року (у пільговому обчисленні - один місяць служби за три місяці).

На думку позивача, незарахування вказаних періодів до страхового стажу, а також незарахування періоду участі позивача в антитерористичній операції до страхового стажу в потрійному розмірі суперечить положенням чинного законодавства, зокрема, статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження 22 вересня 2023 року, відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 07 липня 2023 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши документи згідно з розпискою-повідомленням (а.с.28-29).

Як видно з рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 19 липня 2023 року №0, ОСОБА_1 з 01 липня 2023 року призначена пенсія за віком з урахуванням страхового стажу 33 роки 7 місяців 2 дні (а.с.8).

З розрахунку стажу (а.с.8) встановлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано:

- періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року:

з 25 лютого 1986 року по 18 березня 1987 року (період навчання) - 6 місяців 2 дні;

з 01 липня 1987 року по 18 травня 1989 року (військова строкова служба) - 6 місяців 18 днів;

з 08 серпня 1989 року по 01 грудня 1993 року 4 роки 3 місяці 24 дні;

з 02 грудня 1993 року по 31 грудня 2003 року 10 років 1 місяць;

- військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 01 січня 2004 року (за даними системи персоніфікованого обліку відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру відомостей про застраховану особу):

з 01 січня 2007 року по 30 червня 2016 року - 9 років 6 місяців;

з 01 липня 2016 року по 31 березня 2023 року 6 років 9 місяців.

Листом від 03 серпня 2023 року №25413-24848/Ф-02/8-0333/23 (а.с.7) ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку (форма ОК-5) за період з 2000 по 2006 роки відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відомості про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому зарахування до страхового стажу згаданого періоду можливе за умови сплати страхових внесків. За документами електронної пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 становить 33 роки 7 місяців 2 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,33583).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування до страхового стажу періодів навчання з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року та військової служби з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, а також періоду військової з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року у пільговому (кратному) обчисленні, позивач звернувся із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (набрав чинності 01 січня 2004 року, далі - Закон №1058-ІV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Пунктом 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені у статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII).

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За матеріалами справи позивач проходив навчання (з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року) при Ковельській технічній школі ДТСААФ.

У той час діяв Закон Української PCP від 28 червня 1974 року №2778-VIII «Про народну освіту» (далі - Закон №2778-VIII, був чинним до 04 червня 1991 року).

Частина перша статті 47 вказаного Закону передбачала, що для молоді, яка поступає на виробництво після закінчення загальноосвітньої школи, і для осіб, що працюють у народному господарстві і бажають здобути нову професію або підвищити кваліфікацію, організуються вечірні (змінні) професійно-технічні училища, а також курси, навчально-курсові комбінати та інші форми підготовки і підвищення кваліфікації безпосередньо на виробництві.

Частиною четвертою статті 48 Закону №2778-VIII визначено, що особам, які пройшли навчання з нової професії або підвищили кваліфікацію безпосередньо на виробництві і успішно склали кваліфікаційний екзамен, видається свідоцтво єдиної форми про здобуту спеціальність і присвоєний розряд, клас, категорію.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції та Законам України.

Постановою бюро Президіуму центрального комітету Всесоюзного добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту (ДТСААФ СССР) від 13 грудня 1976 року затверджено Положення про школу ДТСААФ, згідно з яким школа ДТСААФ є навчальною організацією підготовки спеціалістів для Збройних Сил СССР та народного господарства (рішенням сьомого позачергового з`їзду ДТСААФ Української РСР від 26 вересня 1991 року таке реорганізоване у Товариство сприяння обороні України ТСО України). У прийнятому Статуті відзначалось, що ТСО України є правонаступником ДТСААФ республіки, всеукраїнською громадською організацією. ТСО України 10 жовтня 1991 року зареєстроване Міністерством юстиції як Всеукраїнська громадська оборонно-патріотична організація громадян.

За змістом листа від 06 червня 1995 року №1/12-1414 Міністерство освіти України підтвердило, що навчальні організації (школи) ТСО є різновидом професійних навчально-виховних закладів. У листі Міністерства освіти України від 22 червня 1998 року №1/12-1162 роз`яснено, що ті навчальні заклади ТСО України, що отримали в установленому порядку ліцензії і здійснюють підготовку фахівців за робітничими професіями, належить до професійно - технічних навчальних закладів і включені до Державного реєстру навчальних закладів.

Таким чином, за наявності відповідного документа про освіту встановленого зразка та підтвердження періоду навчання на курсах водіїв в автошколі ДТСААФ такий період зараховується до страхового стажу для призначення пенсії.

Судом встановлено, що з метою зарахування до страхового стажу періоду навчання з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року (за період до 01 січня 2004 року) позивачем до заяви про призначення пенсії додано довідку від 27 червня 2023 року №104 (а.с.9), видану Ковельською технічною школою ТСО України (колишнє найменування - Ковельська технічна школа ДТСААФ Волинської області третього розряду) (а.с.9), із якої слідує, що ОСОБА_1 навчався за програмою підготовки механіків-водіїв 3-го класу гусеничного тягача АТ-Т у взводі №10 з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року та отримав свідоцтво № НОМЕР_2 , посвідчення механіка-водія НОМЕР_3 .

Отже, період навчання позивача у Ковельській технічній школі ДТСААФ з 12 лютого 1987 року по 20 червня 1987 року повинен би бути зарахований до стажу для обчислення пенсії.

Однак як вбачається із розрахунку страхового стажу (а.с.8), ГУ ПФУ у Волинській області зараховано до страхового стажу позивача період з 01 вересня 1986 року по 18 березня 1987 року - період навчання (денна форма) на технологічному факультеті Луцького філіалу Львівського політехнічного інституту ордена Леніна за спеціальністю «Технологія машинобудування» (а.с.31), який частково (з 12 лютого 1987 року по 18 березня 1987 року) накладається на період навчання ОСОБА_1 в Ковельській технічній школі ДТСААФ. Про причини, з яких не було враховано період навчання позивача у Ковельській технічній школі ДТСААФ, відповідач суду не повідомив.

Суд зауважує, що навчання у Луцькому філіалі Львівського політехнічного інституту ордена Леніна не може позбавляти позивача права на зарахування періоду навчання в Ковельській технічній школі ДТСААФ. Отже, період з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року (який не накладається на період навчання у Луцькому філіалі Львівського політехнічного інституту ордена Леніна) також підлягає зарахуванню до стажу для обчислення пенсії позивача.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин суд висновує про протиправну бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року, що має безумовним наслідком перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2023 року з урахуванням цього періоду стажу.

З приводу зарахування до страхового стажу періоду проходження позивачем військової служби з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року суд зазначає таке.

За відомостями посвідчення прапорщика (мічмана) НОМЕР_4 ОСОБА_1 у вказаний період проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_5 , з серпні 2004 року у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) також установлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з абзацами першим-четвертим пункту 2 Порядку зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №770, під час звернення за призначенням пенсії (переведенням на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») особою, яка належить до однієї із категорій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, територіальний орган Пенсійного фонду України перевіряє індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 р., що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб). Територіальний орган Пенсійного фонду України зараховує відповідні періоди служби до страхового стажу на підставі реєстру застрахованих осіб, якщо в ньому є необхідні для обчислення страхового стажу відомості щодо грошового забезпечення та сплати страхових внесків. У разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей щодо грошового забезпечення страховий стаж зараховується на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення. У разі передачі справ до архівних установ довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески подаються військовою частиною чи органом, який сплачував грошове забезпечення, на підставі інформації з архівних установ.

Отже, у разі відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року відомостей щодо грошового забезпечення військовослужбовця та передачі справ до архівних установ, відповідні періоди зараховуються до страхового стажу військовослужбовців на підставі інформації з архівних установ.

Судом встановлено, що відомості щодо грошового забезпечення позивача за період проходження ним військової служби в 2004-2006 роках зазначені в архівних довідках, виданих Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 17 травня 2023 року №179/1/3598 (а.с.14) та Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09 травня 2023 року №179_2/Ф-642/732 та №179_2/Ф-642/731 (а.с.15-17), які були подані до ГУ ПФУ у Волинській області разом із заявою про призначення пенсії за віком.

Як вбачається з розрахунку страхового стажу станом на 24 жовтня 2023 року (здійснений у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі), на час розгляду справи ГУ ПФУ у Волинській області зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року (військова служба), що становить 2 роки 11 місяців (а.с.30).

Таким чином, зарахування ГУ ПФУ у Волинській області до страхового стажу позивача вказаного спірного періоду свідчить про відсутність спору та є підставою для відмови у заявленій частині позовних вимог.

Здійснюючи перевірку доводів позивача щодо незарахування відповідачем періоду військової служби ОСОБА_1 у кратному розмірі (за період з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року), судом враховано, що позивач має статус учасника бойових дій, про що наявне посвідчення серії НОМЕР_6 (видане 02 жовтня 2015 року Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_7 ) (а.с.6).

Довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 27 червня 2023 року №184 (а.с.11) підтверджується, що майстер-сержант ОСОБА_1 у період з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Луганської області.

Згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону №1788-XII передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV установлено право на призначення дострокової пенсії за віком для військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення після досягнення чоловіками 55 років та за наявності у чоловіків страхового стажу не менше 25 років.

17 березня 2014 року, тобто після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, що тривав до введення воєнного стану в Україні.

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» під бойовими діями слід розуміти форму застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року №1294/26071) затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

У постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі №185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а, від 31 серпня 2022 року у справі №185/6919/16-а, від 17 жовтня 2022 року у справі №340/395/17, від 18 січня 2023 року у справі №1.380.2019.003739, від 21 березня 2023 року у справі №160/6146/19 висловлена правова позиція у подібних правовідносинах, за змістом якої час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях в особливий період (участь в антитерористичній операції), підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, період військової служби позивача з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року, протягом якого він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Луганської області, підлягає зарахуванню із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Проте, як видно зі змісту розрахунку стажу позивача, вказаний період зараховано ГУ ПФУ у Волинській області без застосування кратності - один місяць служби за три місяці (а.с.8). В той же час обґрунтованих мотивів незарахування вказаного періоду у пільговому обчисленні відповідачем не наведено.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду навчання з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року, а періоду проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести позивачу з 01 липня 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року, а період проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду навчання з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року, а періоду проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 липня 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 19 березня 1987 року по 20 червня 1987 року, а період проходження військової служби з 11 червня 2015 року по 08 серпня 2015 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк