Справа № 380/25952/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

08 грудня 2023 рокусправа № 380/25952/23
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №11 від 17.11.2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в митних органах, на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за №265/7.4-22/37 від 08.11.2022 року, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за №264/7.4-22/37 від 08.11.2022 року та довідки №23/13-246 від 02.04.2008 року з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 11.11.2022 року.

Ухвалою суду від 10.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

27.11.2023 відповідачем-1 - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивоване тим, що позивачем пропущено строк звернення з позовом до суду, встановлений ст. 122 КАС України. Зауважує, що оскаржуване рішення отримано позивачем у листопаді 2022 року, а з позовом позивач звернулась до суду 06.11.2023, відтак пропустила шестимісячний строк, передбачений ст. 122 КАС України.

Ухвалою суду від 28.11.2023 позовну заяву було залишено без руху, а позивачу встановлено 5-денний строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску. Оцінюючи обставини пропуску строку звернення до суду, зазначені у заяві представника позивача, суд зробив висновок, що сам факт карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та факт введення воєнного стану в Україні не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду у даній адміністративній справі.

05.12.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який безпосередньо вплинув на можливість позивача здійснити заходи по захисту своїх порушених прав, було зупинено, позивач просить поновити процесуальні строки. При цьому, перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту відміни карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. На можливість позивача захистити свої порушені права також вплинула війна та постійні повітряні тривоги через загрози ракетних ударів. Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час, Указом Президента України від 26.07.2023р. №451/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. На даний час воєнний стан триває. Позивач морально важко переживала загрози ракетних ударів та через боязнь їздити в обласний центр, який є потенційною ціллю ракетних атак, не мала можливості здійснити захист своїх порушених прав, через боязнь за власне життя. Факт порушення прав позивача виражається у безпідставній відмові позивачу реалізувати її законне право з боку держави, в особі органів пенсійного фонду, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду для відновлення своїх порушених прав. При цьому формалізм, що проявляється у поданні відповідачем клопотання щодо застосування строків позовної давності, не може бути перешкодою для захисту порушених прав позивача. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Вважає, що позивач пропустила строк позовної давності з поважних причин, які безпосередньо вплинули на можливість здійснення заходів щодо захисту своїх порушених прав. Просить суд визнати причини пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Розглядаючи питання строків звернення до суду, судом враховано таке.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач підтвердила, що 17.11.2022 року отримала оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №11 про відмову в переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». З даним позовом позивач звернулась до суду через свого представника 06.11.2023 (позовна заява зареєстрована 07.11.2023), що свідчить про порушення нею строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України.

Надаючи оцінку доводам, приведеним у заяві представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в ухвалі від 21.07.2022 у справі № /2897/13-ц наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

У свою чергу представником позивача не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли позивачу звернутися до суду у визначений законодавством строк, у зв`язку із запровадження воєнного стану в Україні, а сам факт запровадження воєнного стану в Україні та твердження щодо загрози ракетних ударів, які представник позивача вказує у своїй заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Суд вважає, що запровадження обмежувальних заходів у зв`язку з коронавірусною хворобою (COVID 19) також є недостатньо поважною обставиною, яка перешкоджала позивачу звернутися до суду вчасно протягом шести місяців від дня, коли вона дізналась про порушення своїх прав, оскільки позивач могла звернутися до суду у визначений законодавством строк із даним позовом шляхом його надсилання до суду поштовим направленням. Крім цього позивач не конкретизувала яким саме чином запровадження обмежувальних заходів у зв`язку з коронавірусною хворобою (COVID 19) вплинули безпосередньо на неї, що унеможливлює врахування такої обставини як поважної причини для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд вважає, що представником позивача не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли позивачу звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які представник позивача посилається у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Частиною третьою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач не повідомив поважних причин пропуску строку звернення до суду, у суду наявні підстави, встановлені частиною 15 статті 171 та пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України, для залишення позовної заяви позивача без розгляду.

Керуючись ст.ст. 47, 122, 123, 171, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправним і скасування рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 08.12.2023 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович