Справа № 260/9345/23
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2023 року м. Ужгород№ 260/9345/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, протиправним і скасування окремого положення рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обрахунку її суддівського стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці, виходячи з 25 років 7 місяців і 27 днів;

- визнати протиправним і скасувати окремі положення рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області від 18.10.2023 щодо визначення суддівського стажу 25 років 7 місяців і 27 днів, який становить 60% від заробітку для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати при призначені з 30 вересня 2023 року розміру щомісячного довічного грошового утримання судді додатково три роки до стажу роботи на посаді судді, який зараховується як стаж роботи судді у галузі права для призначення на посаду судді на дату такого призначення 19.01.1998;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок і виплату з 30.09.2023 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно обраховано і визначено суддівський стаж позивачки, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці, виходячи з розрахунку 25 років 7 місяців і 27 днів, що становить 60% від заробітку. При призначені ГУ ПФУ в Закарпатській області з вересня 2023 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді помилково не було зараховано додатково три роки до стажу роботи на посаді судді, стаж роботи у галузі права необхідний для призначення на посаду судді на дату такого призначення 19.01.1998 (а не як помилково вважав відповідач з 28.01.1998), що в загальному становить 28 років 8 місяців 9 днів.

Наведене додатково підтверджуються чинним рішенням Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 № 942/0/15-23, де з врахуванням всіх норм чинного законодавства здійснений чіткий розрахунок загального стажу на посаді судді, який складає 28 років 8 місяців та 9 днів. (а.с. 13). Саме тому щомісячне довічне грошове утримання позивачки як судді у відставці повинно складатися з розрахунку 66% (60 +6%) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

20 листопада 2023 відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву в якому ГУ ПФУ в Закарпатській області просило відмовити в задоволенні цього позову.

Оскільки при зверненні із заявою встановленого зразка до ГУ ПФУ в Закарпатській області суддею був поданий розрахунок стажу від 03.10.2023р. Закарпатським апеляційним судом, з якого можливо визначити, що період роботи на посаді судді розпочався 28.01.1998 по 28.09.2023р., що відповідно і складає 25 років 07 місяців та 27 днів, що відповідно становить 60% (50% за 20 років та 2% за кожний наступний рік) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. (а.с. 23-24)

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 19 січня 1998 року № 23/98, зокрема позивачку було призначено на посаду судді Перечинського районного суду Закарпатської області.

Указом Президента України від 21 лютого 2002 року № 163/2002 - на посаду судді Апеляційного суду Закарпатської області у межах п`ятирічного строку. Згодом Постановою Верховної Ради України від 26 грудня 2002 року № 413-ІV позивачка була обрана на посаду судді Апеляційного суду Закарпатської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13 грудня 2018 року № 3856/0/15-18 переведена на посаду судді Закарпатського апеляційного суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 28 вересня 2023 року №942/0/15-23 позивачку звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, а наступного ж дня наказом Закарпатського апеляційного суду від 29.09.2023 № 227/ос суддю було відраховано як суддю зі штату цього суду з 29 вересня 2023 року.

ГУ ПФУ в Закарпатській області зазначило, що щомісячне довічне грошове утримання позивачки, було нараховано виходячи з її суддівського стажу - 25 років 7 місяців і 27 днів, а саме з 28.01.1998 по 28.09.2023 саме тому і було винесено рішення від 18.10.2023 про призначення ОСОБА_1 з 30.09.2023 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, виходячи з її суддівського стажу, що відповідно становить 60% від заробітку.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. При цьому матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і суддівська винагорода, є елементами статусу судді.

Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Згідно з ч.1 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (надалі Закон 1402-VIII), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Як видно з положень ч. 1 ст. 137 Закону 1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, статтю 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому абзацом 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому обчислення стажу, який дає право на відставку окремо, необхідно застосовувати положення як ч. 1 ст. 137 зазначеного закону, так і положення ч. 2 цієї ж статті, як стаж, який зараховується додатково..

У пункті 47 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 9901/15/21 та подібних за змістом висновках, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19, зазначено, що у випадку зайняття посади судді без проведення конкурсних процедур стаж роботи (професійної діяльності), передбачений ч. 2 ст. 137 Закону 1402-VIII, визначається на момент призначення на посаду судді вперше, а у випадку призначення на посаду судді за результатами конкурсу - зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом для участі у конкурсі та надає право для призначення на цю посаду за його результатами.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 вказала, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Також як наголосила Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/537/19, положення частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажі в роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді» слід розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи).

Аналогічні правові висновки містяться і в пункті 55 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 9901/15/21 (провадження № 11-131заі21), що враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин на підставі вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Суд зазначає, що ч.1 ст.7 Закону України «Про статус суддів» (у редакції, на час призначення позивачки на посаду судді 19.01.1998) передбачалося, що суддею міг бути громадянин України, який, зокрема має стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Проте згідно з ч. 3 ст. 127 Конституції України (в редакції, чинній на час призначення позивачки на посаду судді 19.01.1998) на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, який, зокрема має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Пунктом 37 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19 визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді у галузі права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Зважаючи на те, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на її основі і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України), то суд доходить висновку, що позивачка має право на зарахування до її стажу роботи на посаді судді, який надає їй право на відставку, трьох років роботи у галузі права

Неведене вище узгоджується з розрахунками стажу судді зробленої Вищою радою правосуддя та складає який становить 28 років 8 місяців 9 днів на день звільнення (28.09.2023).

Пунктом 38 Постанови КАС Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у справі № 360/6255/21 (адміністративне провадження № К/990/1830/23) зазначено, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та установлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для установлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Рішення Вищої ради правосуддя, зокрема в частині встановлення загального стажу роботи на посаді судді на день її звільнення у розмірі 28 років 8 місяців 9 днів, не визнано протиправним і не скасовано.

Суд вважає, що з огляду на специфіку законодавства при обрахунку саме стажу суддів - стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 становить саме 28 років 8 місяців 9 днів.

Крім того беручи до уваги специфіку законодавства при обрахунку стажу суддів саме такий обраховується з дати Указу Президента України щодо призначення позивачки суддею. Позивачка призначена суддею відповідно до Указу Президента України № 23/98 від 19.01.1998.

Частиною 3-5 ст.142 Закону №1402-VIII регламентовано, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ці норми ст. 142 Закону № 1402-VIII неконституційними визнані не були.

Аналогічний висновок міститься у п. 44 Постанови КАС Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у справі № 360/6255/21.

За наведених обставин суд вважає що відповідач протиправно визначив 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. (50% за 20 років + 10% за додаткові 5 років по 2% за кожний рік/ на посаді судді), не врахувавши при цьому ще 3 роки, тобто 6% (3 роки х 2%), при порахованому стажу роботи на посаді судді понад 28 років.

Щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці повинно становити з розрахунку 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Частиною другою ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на відсутність у ГУ ПФУ в Закарпатській області в цьому публічно-правовому спорі дискреційних повноважень, суд вважає за необхідним зобов`язати відповідача зарахувати позивачці, при призначені їй з 30 вересня 2023 року щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці три роки до стажу роботи на посаді судді, який зараховується як стаж роботи судді у галузі права для призначення на посаду судді на дату такого призначення - 19.01.1998, що загалом становить 28 років 8 місяців 9 днів, а також зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок і виплату починаючи з 30.09.2023 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, виходячи з розрахунку 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного та на підставі наданих суду доказів і в їх сукупності, системного правового аналізу положень законодавства України, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, а також керуючись статтями 5, 19, 77, 78, 243, 246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, протиправним і скасування окремих положення рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обрахунку ОСОБА_1 суддівського стажу, який надає їй право на щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці, виходячи з 25 років 7 місяців і 27 днів.

Визнати протиправним і скасувати окремі положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за № 64 від 18 жовтня 2023 року щодо визначення ОСОБА_1 для щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці суддівського стажу 25 років 7 місяців і 27 днів, що становить 60% від її заробітку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області додатково зарахувати ОСОБА_1 з 30 вересня 2023 року, при призначені розміру щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці три роки до стажу роботи на посаді судді, який зараховується як стаж роботи судді у галузі права для призначення на посаду судді на дату такого призначення -19.01.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату з 30 вересня 2023 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з розрахунку 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк