Справа № 420/13434/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/13434/23

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 14.09.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу від 08.03.2023 року №1035;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що рішення відповідача про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

Відповідно до даних з паспорту, позивач народилася в м.Ровеньки Луганської області, реєстрація місця проживання з 23.09.1999 року: АДРЕСА_1 , знято з реєстрації місця проживання 14.09.2017 року, зареєстроване місце проживання з 14.09.2017 року: АДРЕСА_2 .

Відповідно до записів №36-37 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач працювала в ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» до 20.03.2017 року.

Суд першої інстанції встановив, що 23.02.2023 року позивач звернулась до Управління соціального захисту населення у Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою встановленого зразка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 №1035 від 08.03.2023 року Управлінням соціального захисту населення у Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовлено позивачу у видачі довідки з підстав того, що заявниця з 2017 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , та у заяві зазначила, що в м. Одесі проживає з 25.09.2017 року.

Позивач не погодившись із такою відмовою відповідача, звернулась до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розглядаючи заяву позивача, дійшов помилкових висновків щодо відмови у видачі позивачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджено, що на дату виникнення тимчасової окупації території Ровеньківського району, позивач була зареєстрована на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, а саме на території м.Ровеньки, Луганської обл..

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (далі Закон №1706-VII), визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону №1706-VII вбачається, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст.1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною 3 статті 4 Закону №1706-VII для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 (далі - Порядок №509), передбачено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Згідно ч.10 ст.4 Закону №1706-VII заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у ст.1 цього Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення; 4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у ст.1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Отже, підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст.1 Закону №1706-VII, на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постановах від 22.11.2018 року у справі №265/3453/17, від 12.09.2018 року у справі №310/8280/16-а, від 06.03.2018 року у справі №234/8701/17.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 №1035 від 08.03.2023 року Управлінням соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовлено позивачу у видачі довідки з підстав того, що заявниця з 2017 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , та у заяві зазначила, що в м.Одесі проживає з 25.09.2017 року.

Тобто, відмовляючи позивачу у видачі довідки, відповідач виходив з того, що у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті, а тому наявні підстави для відмови у видачі довідки.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, вся територія Ровеньківського району з 07.04.2014 року перебуває під тимчасовою окупацією.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на дату виникнення тимчасової окупації території Ровеньківського району, позивач була зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1 та знято з реєстрації місця проживання 14.09.2017 року.

Відповідно до записів №36-37 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач працювала в ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», який розташований в м.Ровеньки, та була звільнена по п.1 ст.36 КЗпП України з 20.03.2017 року.

У зв`язку з тим, що наданими позивачем доказами підтверджено факт проживання позивача в м.Ровеньки, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, подальша її реєстрація місця проживання з 14.09.2017 року: АДРЕСА_2 , не позбавляє позивача права на набуття статусу внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до абз.3 ч.7 ст.4 Закону №1706-VII, у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у ст.1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених ст.1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Управління соціального захисту населення у Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. Зокрема, позивач підпадає під визначення внутрішньо переміщеної особи, яке наведене в ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, а тому відсутні підстави для відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька