Справа № 480/3205/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 р.Справа № 480/3205/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

представників сторін: представника позивача - Бойко Л.М.,

представника відповідача - Савченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 10.08.23 року по справі № 480/3205/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотордеталь-Конотоп» (далі ТОВ «Мотордеталь-Конотоп», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області ( далі ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Бізнес Сервіс» ( далі ТОВ «КБС»), у якому просило суд :

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 23.02.2023 р. № 03, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за вересень 2022 р. (№ від 19.09.2022) на суму 650 437 грн. 00 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22.03.2023 р. № 03, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за жовтень 2022 р. ( № від 18.11.2022) на 650 437 грн.00 коп.;

- судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень від 23.02.2023 № 03, від 22.03.2023 № 03, як таких, що прийняті на підставі помилкових висновків податкового органу, викладених в актах перевірки від 18.01.2023 № 291/18-28-07-03-07/30573983/13 та від 08.02.2023 р. № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, які за своїм змістом суперечать положенням ст.56 Податкового кодексу України.

Так, висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 650 437 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації у зв`язку з завищенням на 48048 грн показника у рядку 10.1 (колонка Б) та на 602 389 грн показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (вересень 2022 року) відповідач дійшов внаслідок безпідставного твердження про завищення ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» показнику рядка 10.1 (колонка Б) податкової декларації з ПДВ за вересень 2022 року на 48 048 грн, та показнику у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (вересень 2022 року) суми податкового кредиту 602 389 грн за податковими накладними, складеними за твердженням податкового органу з невірним кодом УКТ ЗЕД.

Крім того, сума податкового кредиту 602 389 грн є складовою частиною від`ємного значення з податку на додану вартість попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та неправомірно зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126 та від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164).

Так, сума 602389 грн, на яку податковим повідомленням-рішенням № 3 від 18.01.2023, складеним за результатами попередньої перевірки, позивачу було зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за серпень 2022 року, з урахуванням ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 про відкриття провадження у адміністративній справі № 480/2533/23 про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення, є неузгодженою, отже з огляду на підпункт 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21, не підлягала відображенню у Декларації за вересень 2022 року, та відповідно не повинна враховуватися при проведенні спірної перевірки та винесенні податкового повідомлення-рішення від 23.02.2023 № 03.

Стверджував, що податкова накладна № 5 від 31.08.2022, яка зареєстрована ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» у Єдиному реєстрі податкових накладних, є для покупця ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» підставою для включення за нею сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідно до абз.2 п.201.10 ст.201 ПК України, а тому позивачем цілком правомірно сформовано податковий кредит за вересень 2022 року, у тому числі за рахунок суми 48 048 грн по вказаній податковій накладній. Квитанцій щодо неприйняття чи зупинення реєстрації податкової накладної на постачання товару від ТОВ «Компанія Бізнес-Сервіс» податковий орган не надсилав, а тому не виникало і сумніву у відповідності податкової накладної, складеної постачальником ТОВ «Компанія Бізнес-Сервіс», зареєстрованою у ЄРПН, зокрема в частині визначення коду УКТЗЕД.

Заперечував проти висновків контролюючого органу щодо необхідності зазначення у графі 3.1 податкових накладних на постачання вуглецевмісного матеріалу, виробленого на митній території України, коду УКТЗЕД товару 3801, замість 2701 (мало місце у спірних правовідносинах), оскільки хімічний склад «вуглецевмісного матеріалу», що закуповувався у ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», за вмістом основного компоненту вуглецю (С) складає не менше 96%, що є визначальною ознакою в даному випадку та вказує на наявність підстав для визначення коду УКТЗЕД 2701.

Правильність саме такого визначення коду УКТЗЕД (2701) підтверджена висновком Харківського управління з питань експертиз та досліджень департаменту податкових та митних експертиз та досліджень ДФС України № 170 від 20.12.2017 проби вугілля за вантажною митною декларацією № UA805150/2017/003667 від 12.12.2017, згідно з якою ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» здійснював купівлю пробної партії товару, який є аналогічним за хімічним складом придбаному у ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», та відносяться до антрациту. У зв`язку з чим «Навуглеражувач» (90%) та «Навуглеражувач» (95%) було вірно задекларовано згідно вказаної митної декларації за кодом УКТЗЕД 2701.

Зауважив, що в акті перевірки відповідач, вказуючи на невірне визначення коду УКТЗЕД у податковій накладній, не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію, не конкретизує в чому саме полягає така неможливість ідентифікації операції із закупівлі матеріалу вуглецевмісного.

Пославшись на висновки Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі № 818/1172/17, вказав, що ідентифікація товарів, які реалізуються суб`єктами господарювання і реалізація яких підлягає обкладенню податком на додану вартість за відповідними визначеними ставками, здійснюється не лише за кодом УКТЗЕД, а й за назвою та цільовим призначенням товару. Неправильне визначення коду товару згідно з УКТЗЕД у податкових накладних саме по собі не може слугувати підставою для висновку про недотримання суб`єктом господарювання податкового законодавства в частині оподаткування операцій з постачання товару, у разі якщо такий недолік в оформленні податкової докладної не перешкоджає встановленню виду та найменування придбаного/реалізованого товару.

Враховуючи, що поданими позивачем до перевірки документами у повному обсязі доведено правомірність сформованого податкового кредиту та від`ємного значення по Декларації за вересень 2022 року, ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» не допущено порушень пункту 192.1 статті 192, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України, які відображено в Акті перевірки від 18.01.2023 та слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № 03 від 23.02.2023.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 480/3205/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" (, вул. Вирівська, 64, м. Конотоп, Сумська область, 41600) до Головного управління ДПС у Сумській області (, вул. Іллінська, 13, м.Суми, 40009), 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Бізнес Сервіс» (, проспект 40-річчя Перемоги, 63-А, м.Запоріжжя, 69118) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 23.02.2023 р. № 03, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за вересень 2022 р. на суму 650 437 ( шістсот п`ятдесят тисяч чотириста тридцять сім) грн. 00 коп.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22.03.2023 р. № 03, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за жовтень 2022 р. на 650 437 ( шістсот п`ятдесят тисяч чотириста тридцять сім) грн.00 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 9756,56 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 по справі № 480/3205/23 та прийняти постанову про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями на неправомірне включення ТОВ "Мотордеталь-Конотоп" до складу податкового кредиту вересня 2022 року суми податку на додану вартість по податковій накладній ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» № 5 від 31.08.2022 на загальну суму ПДВ - 48 048,00 грн, яка складена та зареєстрована в ЄРПН з невірним кодом УКТ ЗЕД, що підтверджується інформацією на сайті https://ukrgrafit.zp.ua/uglerodsoderzhashie-materialy, згідно з якою вуглецевмісні матеріали - це не паливо, а матеріали, що пройшли високотемпературну обробку, і призначаються для застосування в металургійних і інших виробництвах у якості навуглецювачей, спінювачей шлаків. Вуглецевмісний матеріал виготовляється саме з вугілля, яке піддається високотемпературній обробці, що змінює його фізико-хімічні властивості, а отже, передбачає і зміну коду УКТ ЗЕД. Водночас, у податковій накладній, що була складена на постачання вуглецевмісного матеріалу було відображено невірний код УКТЗЕД 2701, який відображається при постачанні палива, а саме вугілля, що не відповідає вищенаведеним висновкам.

Переконував, що відповідно до зібраної податкової інформації при складанні податкових накладних на постачання вуглецевмісного матеріалу, виробленого на митній території України, потрібно вказувати у графі 3.1 податкової накладної код УКТ ЗЕД 3801, що відповідає Закону України "Про Митний тариф України" від 04.06.2020 № 674-IX (далі Закон України № 674-IX), який був чинний на момент складання та реєстрації податкових накладних контрагентом позивача. Також, проаналізувавши виробників вуглецевмісного матеріалу в Україні, контролюючий орган дійшов висновку, що всі податкові накладні при постачанні вуглецевмісного матеріалу реєструються з кодом УКТ ЗЕД 3801.

Також зазначив, що відповідно до проведеного аналізу даних ЄРПН, при постачанні вуглецевмісного матеріалу ТОВ "Мотордеталь-Конотоп" та виписки податкової накладної, ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» також вказувало і вірний код УКТ ЗЕД 3801, зокрема у податковій накладній № 4 від 09.11.2021, а також у податкових накладних при постачанні навуглеражувача на ТОВ "Мотордеталь-Конотоп", зокрема, № 1 від 05.02.2021, № 2 від 05.03.2021, який має ідентичний хімічний склад з вуглецевмісним матеріалом відповідно до наданих сертифікатів якості на ці товари (були надані під час перевірки).

Пославшись на п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вказав, що у розумінні пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України код товару згідно з УКТ ЗЕД є обов`язковим реквізитом, а тому невірне його визначення у податковій накладній не дає змоги контролюючому органу у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію, отже, не може бути підставою для віднесення сум ПДВ, зазначених у ній до складу податкового кредиту.

Зауважив, що розрахунки коригування в порядку п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України до складених податкових накладних з невірним кодом УКТ ЗЕД «Компанія Бізнес Сервіс» не реєструвалися, заяв-скарг ТОВ "Мотордеталь-Конотоп" на ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України до податкового органу подано не було.

Наголосив, що ТОВ "Мотордеталь-Конотоп" при отриманні податкових накладних не могло не виявити невідповідність в документах на однаковий товар (вуглецевмісний матеріал) в податкових накладних, складених ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», оскільки в одних податкових накладних на однаковий вид товару було зазначено код УКТ ЗЕД 2701, а в інших - код УКТ ЗЕД 3801.

Звернув увагу, що позивач, стверджуючи про правильність визначення коду УКТ ЗЕД наполягає на необхідності встановлення матеріалу, який визначає основні властивості вуглецевмісного матеріалу, проте з документів, які були надані до перевірки, на заперечення та до позову, взагалі неможливо було встановити з якого матеріалу вироблявся вуглецевмісний матеріал та його марку. Крім того, надані сертифікати якості на «вуглецевмісний матеріал» складені не виробником товару ТОВ «МЕТА-Д» (), а ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», яка не має сертифікованої лабораторії для засвідчення якості продукції.

Просив врахувати, що Державна податкова служба України неодноразово в своїх консультаціях зазначала, що наслідками неправильного зазначення коду УКТ ЗЕД в податковій накладній у покупця є відсутність права на податковий кредит (ІПК ДФС від 30.01.2019 р. № 318/6/99-99-15-03- 02-15/ІПК, ІПК ДФС від 13.06.2019 р. № 2721/ІПК/25-01-12-01-04, ІПК ДПС від 10.12.2020 р. № 5118/ІПК/99-00-05-06-02-06).

Відповідач стверджує, що на момент складання акту перевірки від 18.01.2022 № 291/18-28-07-03-07/30573983/13 та від 08.02.2023 № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, податкові повідомлення-рішення прийняті за попередніми перевірками, не були оскаржені в адміністративному або судовому порядку, відповідно не було прийнято рішення про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому їх статус був діючим, так само як чинними залишалися висновки актів перевірок. А відтак, врахування результатів попередніх перевірок в актах від 18.01.2023 № 291/18-28-07-03-07/30573983/13 та від 08.02.2023 № 659/18-28-07-03-07/30573983/41 є цілком правомірним.

За таких обставин вважає, що податкові повідомлення-рішення від 23.02.2023 року № 03 та від 22.03.2023 року № 03 прийняті з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Позивач, у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване. Підтримавши позицію, викладену у позові, стверджував, що лише податкова інформація за результатами аналізу виробників вуглецевмісного матеріалу в Україні та відображених ними коди УКТ ЗЕД в податкових накладних, за відсутності висновків експертизи та жодних інших документів, які б у сукупності підтверджували невірне зазначення коду у спірній податковій накладній, не є самостійною та достатньою підставою для висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту на 48048,00 грн.

На підтвердження правильності визначення коду товару на вуглецевмісний матеріал третьою особою ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» було надано до суду першої інстанції висновок Чернівецької Торгово-промислової палати № В155 від 31.01.2023, відповідно до якого вуглецевмісний матеріал відповідає коду УКТЗЕД 2701 10 00 00, що не було спростовано відповідачем під час судового розгляду.

При цьому, податковий орган ані в актах перевірки, ані в апеляційній скарзі не конкретизує в чому саме полягає неможливість ідентифікації здійсненої операції із закупівлі матеріалу вуглецевмісного, оскільки при проведенні перевірки були надані всі документи на вуглецевмісний матеріал щодо його придбання, зокрема договір постачання з ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, накладні про оприбуткування, сертифікати якості на отриманий товар із зазначенням хімічного складу матеріалу та виробника товару, які містять всі необхідні реквізити та інформацію, що дають змогу ідентифікувати господарські операції з придбання вуглецевмісного матеріалу.

З огляду на те, що відповідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію, заперечував проти посилань апелянта на індивідуальні податкові консультації Державної податкової служби України в якості підстави для висновку про відсутність у позивача права на податковий кредит.

Вважає спростованими доводи відповідача щодо узгодженості станом на 18.01.2023 податкових зобов`язань за попередніми перевірками, а саме від 09.11.2022 та 19.12.2022, оскільки за результатами перевірки від 18.01.2023 податкове повідомлення-рішення № 03 було прийняте лише 23.02.2023, а відтак станом на вказану дату відповідачу було відомо, що 08.02.2023 Сумським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі про скасування податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки від 09.11.2023, а тому врахування результатів перевірки від 09.11.2022 за неузгодженим податковим повідомленням-рішенням № 01 від 14.12.2022 при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 23.02.2023 є неправомірним.

В додаткових поясненнях представник позивача пояснив, що податкове повідомлення-рішення від 23.02.2023 № 03 на суму 650 437 грн було отримане позивачем 01.03.2023, про що свідчить дата та підпис на повідомленні про вручення листа, а відтак, з урахуванням строків на адміністративне оскарження, датою узгодження грошового зобов`язання є 16.03.2023. Разом з цим, з 13.04.2023 у зв`язку з відкриттям судом провадження у справі № 480/3205/23 грошове зобов`язання на суму 650 437 грн знову набуло статусу неузгодженого.

Також, вказав, що в акті перевірки від 18.01.2023 р. на стор. 18 податковий орган зазначив, що до показника рядка 16.1 Декларації за вересень 2022 року включено у тому числі суму ПДВ 602 389 грн, яка є складовою частиною від`ємного значення попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126 та від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164, ППР від 18.01.2023 р. № 3).

Зокрема, на підставі акту від 09.11.2022 (перевірка Декларації за травень 2022 року) було прийнято податкове повідомлення-рішення № 01 від 14.12.2022 про зменшення від`ємного значення з ПДВ на 485 405 грн, яке отримане позивачем 20.12.2022, отже, з урахуванням строків на адміністративне оскарження відповідно до ст. 56 ПК України, датою узгодження грошового зобов`язання на суму 485 405 грн є 04.01.2023. Однак, з 08.02.2023 грошове зобов`язання на суму 485 405 грн знову набуло статус неузгодженого у зв`язку з відкриттям Сумським окружним адміністративним судом провадження у справі № 480/833/23 про скасування зазначеного повідомлення-рішення. Станом на дату складання акту перевірки від 18.01.2023 (перевірка декларації за вересень 2022 року) податкове повідомлення-рішення № 01 від 14.12.2022 на суму 485 405 грн хоча і було узгоджене, проте не підлягало відображенню у декларації за вересень 2022 року відповідно до положень підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21.

Крім того, на підставі акту від 19.12.2022 (перевірка Декларації за червень, липень, серпень 2022 року) було прийнято податкове повідомлення-рішення № 3 від 18.01.2023 про зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації за серпень 2022 року на 602 389 грн (у т.ч. 485 405 грн за попереднім рішенням), яке отримане позивачем 24.01.2023. Отже, станом на дату складання акту перевірки від 18.01.2023 (перевірка декларації за вересень 2022 року) податкове повідомлення-рішення № 3 від 18.01.2023 взагалі не отримане позивачем, а тому і результати цієї перевірки не підлягали відображенню у Декларації за вересень 2022 року.

Водночас, винесене на підставі акту перевірки від 18.01.2023 податкове повідомлення-рішення про зменшення від`ємного значення з ПДВ на 650 437 грн за вересень 2022 року було прийняте лише 23.02.2023, а тому результати перевірки, які викладені в акті перевірки від 18.01.2023, не підлягали відображенню у декларації за жовтень 2022 року.

Враховуючи, що сам по собі акт перевірки не є актом індивідуальної дії та не створює правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків для платника податку, вважає, що платник податків не зобов`язаний змінювати дані податкового обліку лише на підставі акту перевірки.

Підсумовуючи вищевикладене наполягав, що визначені ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» показники податкової декларації за вересень та жовтень 2022 року є правильними та базуються на даних бухгалтерського та податкового обліку.

Крім того вказав, що ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» у ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» згідно договору постачання придбавався вуглецевмісний матеріал, який використовується позивачем у власній господарській діяльності, а саме у ливарному виробництві. Відповідно до наданих ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» сертифікатів якості виробником вуглецевмісного матеріалу є ТОВ «Мета-Д», Дніпропетровська область, місто Кам`янське, .

Зауважив, що судом першої інстанції було доречно враховано постанови Верховного Суду, відповідно до яких "вуглецевмісний матеріал» до підакцизних товарів не відноситься, що узгоджується з пунктом 215.1 ст.215 Податкового кодексу України.

В додаткових поясненнях представником ГУ ДПС в Сумській області повідомлено дати узгодження спірних податкових зобов`язань за податковими повідомленнями - рішеннями від 18.01.2023 №3 на суму податкового зобов`язання 602389 грн, від 14.12.2022 № 01 на суму податкового зобов`язання 485405 грн та від 22.03.2023 №03 на суму податкового зобов`язання 650437 грн та вказано, що ГУ ДПС у Сумській області при організації та проведенні перевірок керується Законами України, нормативними актами, у т.ч. Протоколом засідання робочої групи з вирішення питань щодо застосування положень нормативно-правових актів ДПС України від 19.08.2020 року (пункт 3), яким вирішено «враховувати при проведенні перевірок неузгоджень (на дату перевірки знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження) дані податкових-повідомлень рішень за формою В4 (зменшено від`ємне значення суми ПДВ), які винесені за результатами попередніх перевірок та невідображені платником у рядку 16.3 декларацій попередніх звітних періодів». У даному протоколі відповідну позицію підтримано Департаментами адміністративного оскарження, правової роботи, податкового аудиту, боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом, податкового адміністрування та управлінням з питань запобігання та виявлення корупції Державної податкової служби України.

Аналізуючи норми Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21 стверджувала, що дані рядка 16.1 декларації за звітний (податковий) період повинні відповідати значенню рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. Отже, враховуючи, що попередній період перевірений та значення рядка 21 декларації зменшено за результатами перевірки, то під час наступної перевірки ГУ ДПС у Сумській області підтверджує рядок 16.1 декларації за звітний (податковий) період у розмірі, який не перевищує значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період з урахуванням матеріалів попередньої перевірки. Таким чином, завищення від`ємного значення з ПДВ у попередніх періодах може мати прямий вплив на заявку бюджетного відшкодування у подальших періодах, про що і свідчать окремі акти перевірок.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній та додаткових поясненнях, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача у надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу, в додаткових поясненнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 04.01.2023 по 10.01.2023 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки 18.01.2023 складено Акт № 291/18-28-07-03-07/30573983/13, яким встановлено порушення податкового законодавства ( том 1 а.с. 21-52) та зроблено висновок про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 650 437 грн, показника рядка 19 Декларації, оскільки було завищено на 48 048 грн показник у рядку 10.1 (колонка Б) та на 602 389 грн показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (вересень 2022 року) через те, що до складу податкового кредиту в показнику рядка 10.1 (колонка Б) податкової декларації з ПДВ за вересень 2022 року включено суму ПДВ 48 048 грн за податковою накладною, яка складена з невірним кодом УКТ ЗЕД, та до показника у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (вересень 2022 року) включено суми ПДВ 602 389 грн за податковими накладними, складеними з невірним кодом УКТ ЗЕД, що стали складовою частиною від`ємного значення з ПДВ попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126 та від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164, ППР від 18.01.2023 року № 3).

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області прийняте податкове повідомлення-рішення (форма «В4») від 23.02.2023 № 03, яким встановлено порушення пункту 192.1 статті 192, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України і зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за вересень 2022 року (№ від 19.09.2022 р.) на 650 437 грн ( а.с. 64-65)

Також, Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 24.01.2023 по 01.02.2023 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено Акт від 08.02.2023 № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, яким встановлено порушення податкового законодавства, що полягало у завищенні суми ПДВ на 650 437 грн, рядка 19 Декларації, оскільки було завищено на 650 437 грн показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (жовтень 2022 року) через включення до цієї суми сум ПДВ у розмірі 650 437 грн попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126, акт від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164 та акт 18.01.2023 № 291/18-28-07-03- 07/30573983/13) ( том 1 а.с. 66-98).

На підставі висновків вказаного Акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «В4») від 22.03.2023 № 03, яким встановлено порушення пункту 192.1 статті 192, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України і зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за жовтень 2022 року (№ від 18.11.2022 р.) на 650 437 грн. (том 1 а.с. 96).

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.02.2023 № 03, від 22.03.2023 № 03, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі помилкових висновків податкового органу про необхідність врахування результатів попередніх перевірок та неузгоджених сум податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема від 14.12.2022 № 01 та від 18.01.2023 № 3, щодо оскарження яких відкриті провадження у справах № 480/833/23 та № 480/2533/23 відповідно.

Крім того, суд вважав правомірним включення позивачем до податкового кредиту за вересень 2022 року суму податку на додану вартість у розмірі 48 048 грн по податковій накладній ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» № 5 від 31.08.2022, яка зареєстрована у ЄРПН, оскільки подані позивачем для перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між суб`єктами господарювання, підстави ставити під сумнів справжність та достовірність відображених у них даних відсутні.

Щодо тверджень відповідача про невірне визначення продавцем у податкових накладних коду УКТЗЕД 2701, замість УКТЗЕД 3801, суд зауважив, що помилки у зазначенні коду УКТЗЕД в податковій накладній не можуть бути підставою для визнання господарської операції такою, що не відбулась, за умови, якщо така господарська операція підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку. Факт реєстрації податкової накладної, складеної ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» під час реалізації на адресу позивача вуглецевмісного матеріалу в ЄРПН, спростовує наявність будь-яких помилок під час їх заповнення та порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 ПК України.

Судом першої інстанції враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.09.2020 у справі № 810/657/17, від 27.02.2020 у справі №825/785/16, від 25.02.2020 у справі №818/1643/16, від 09.04.2019 у справі №815/2640/15 та від 04.09.2018 у справі №3818/1172/17, від 18.02.2021 у справі №816/1006/17, від 16.03.2021 у справі №520/3888/19, згідно з якими самого по собі неправильне зазначення коду УКТ ЗЕД або його відсутність недостатньо для висновку про безтоварність господарської операції. Факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутність квитанцій про їх неприйняття є свідченням наявності у платника податків підстав для формування сум податкового кредиту за такими податковими накладними. Відсутність у таких податкових накладних такого реквізиту, як код УКТ ЗЕД за обставин реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є наслідком неналежного виконання контролюючим органом при такій реєстрації своїх обов`язків, а тому подальше виключення сум податкового кредиту за такими податковими накладними, як і застосування до цього платника податків штрафних санкцій є неправомірним, так як за змістом вказаних норм обов`язок перевірки податкових накладних на відповідність пункту 201.10 статті 201 ПК України при їх реєстрації покладений на контролюючий орган. (постанова від 20.06.2018 у справі № 819/1383/17).

Також, судом першої інстанції взято до уваги, що відповідно до експертного висновку №В-155 від 31.01.2023, складеного Чернівецькою торгово-промисловою палатою (експерт Акульонок В.П., свідоцтво №7700-0004 від 19.12.2019), вуглецевмісний матеріал (ТУ У 05.1-1:2021, сертифікат якості №0103321 від 01.03.2021 від виробника ТОВ Мета-Д) відповідає коду УКТ ЗЕД 2701 19 00 00 (том 2 а.с.104).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України)

Колегія суддів вважає, що при визначенні об`єкту оподаткування з ПДВ необхідно враховувати елементи податку, які передбачені ст.7 ПК України : 7.1.1. платники податку; 7.1.2. об`єкт оподаткування; 7.1.3. база оподаткування; 7.1.4. ставка податку; 7.1.5. порядок обчислення податку; 7.1.6. податковий період; 7.1.7. строк та порядок сплати податку; 7.1.8. строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

В силу підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Правила визначення сум податкових зобов`язань та грошових зобов`язань врегульовано положеннями статті 54 ПК України.

Відповідно до підпункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.157 пункту 14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Положеннями пункту 56.1 статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.3 статті 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 ст.57 ПК України).

У розумінні підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України днем закінчення процедури адміністративного оскарження вважається день узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Правила визначення об`єкта оподаткування з ПДВ встановлені ст.185 ПК України. У відповідності до п.185.1. ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4. статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із підпунктом 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (надалі - Порядок № 21), у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".

Згідно підпунктом 5 пункту 5 Розділу ІІІ Порядку №21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

З аналізу наведених норм слідує, що у рядку 16.3 вказується саме узгоджена сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу.

Слід зауважити, що у разі судового оскарження платником податків рішення контролюючого органу за правилами абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України відповідне грошове зобов`язання, визначене рішенням контролюючого органу, може бути узгодженим лише після набрання законної сили судовим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 520/5026/22.

Колегія суддів зазначає, що за висновком акту перевірки від 18.01.2023 №291/18-28-07-03/30573983/13 позивачем всупереч п. 44.1 ст. 44, п. 201.10 ст. 201 ПК України до показника рядка 16.1 Декларації за вересень 2022 року включено в суму ПДВ 602 389 грн за податковими накладними, складеними з невірним кодом УКТ ЗЕД, які стали складовою частиною від`ємного значення ПДВ попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126 та від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03- 07/30573983/164) та за податковим повідомленням-рішенням від 18.01.2023 № 3.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки від`ємного значення за травень 2022 року, про що складено акт від 09.11.2022 р. № 3777/18-28-07-03- 07/30573983/126) (том 1 а.с.97-125), встановлено завищення на 485 405 грн суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 декларації за травень), у зв`язку з чим ГУ ДПС в Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2022 № 01 (том 1 а.с. 127), яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за травень 2022 року на 485 405 грн.

Колегією суддів встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 14.12.2022 № 01 було отримано позивачем 20.12.2022, а відтак датою узгодження податкового зобов`язання з урахуванням абзацу другого підпункту 56.17.5 пункту 56.17 ст. ПК України, є 04.01.2023.

Разом з цим, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 відкрито провадження у адміністративній справі № 480/833/23 про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2022 № 01 (том 2 а.с.238).

А відтак, з урахуванням положень пункту 56.18 статті 56 ПК України з 08.02.2023 грошове зобов`язання на суму 485 405 грн знову набуло статусу неузгодженого.

Крім того, за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки від`ємного значення з податку на додану вартість за червень - серпень 2022 року, про що складено акт від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164) (том 1 а.с. 128-150), встановлено завищення на 602 389 грн (у т.ч. 485 405 грн за попереднім актом перевірки) суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 декларації за серпень), на підставі чого було відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 3, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість по декларації за серпень 2022 року на 602 389 грн (том 1 а.с.152-153).

Сторонами визнається, що вказане податкове повідомлення-рішення № 3 від 18.01.2023 було отримане позивачем 24.01.2023, а відтак датою узгодження податкового зобов`язання з урахуванням абзацу другого підпункту 56.17.5 пункту 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України, є 08.02.2023.

Водночас, з 27.03.2023 грошове зобов`язання на суму 602 389 грн знову набуло статус неузгодженого у зв`язку з відкриттям провадження у справі № 480/2533/23 Сумським окружним адміністративним судом про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 18.01.2023.

Також, в акті перевірки від 08.02.2023 № 659/18-28-07/30573983/41 (по декларації за жовтень 2022 року) контролюючим органом зроблено висновок про неврахування платником при заповненні рядка 16 декларації за жовтень 2022 року висновку акту перевірки від 18.01.2023 № 291/18-28-07-03/30573983/13, яким встановлено завищення на 650 437 грн суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Разом з цим, відповідачем не зазначено, в який спосіб платник податку при поданні декларації за жовтень 2022 року від 18.11.2022 № мав врахувати данні акту перевірки від 18.01.2023, який на дату подачі вказаної декларації відповідно ще складено не було.

Також, колегія суддів зазначає, що наведені представником відповідача у додаткових поясненнях дати узгодження сум податкових зобов`язань є помилковими та такими, що не відповідають положенням ст. 56 ПК України.

Як вбачається зі змісту висновків відповідача про прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, підставою для їх прийняття слугувало твердження про невиконання позивачем обов`язку відображати у податкових деклараціях наслідків попередніх перевірок та складених за їх результатами податкових повідомлень-рішень, які ще не були узгоджені.

Разом з цим, за результатами аналізу наведених норм Верховний Суд неодноразово у своїх постановах формував правовий висновок, за змістом якого права та обов`язки платника податків щодо сплати податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом, виникають лише після закінчення процедури адміністративного та судового оскарження рішення контролюючого органу про нарахування такого грошового зобов`язання та його узгодження. При цьому, податкове законодавство не містить заборони на декларування від`ємного значення та включення у повному обсязі такого від`ємного значення до податкового кредиту в наступному податковому періоді з підстав неврахування висновків податкового органу, які не набули статусу обов`язкових до закінчення процедури оскарження рішення контролюючого органу, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Отже, при складанні податкових декларацій, які перевірялась контролюючим органом ( вересень - жовтень 2022 року), платник податку повинен був враховувати тільки узгоджені суми за результатами перевірки контролюючого органу і вносити такі дані до декларації за звітний період, на який припадає день узгодження.

Зважаючи на встановлені у справі обставини того, що на час проведення перевірок декларацій за вересень-жовтень 2022 року процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 3 та податкового повідомлення-рішення від 14.12.2022 № 01 не була завершена, а відтак визначені ними грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтоване неврахування позивачем у податкових деклараціях за вересень-жовтень 2022 року висновків таких актів та неузгоджених нарахованих відповідачем податкових зобов`язань.

Такий підхід продемонстровано Верховний Судом у постановах від 12.07.2023 у справі № 320/14037/21, від 15 лютого 2023 року у справі № 820/2994/16, від 13 жовтня 2020 року у справі № 808/2703/14, від 16 квітня 2021 року у справі № 0870/3457/12, від 31 березня 2021 року у справі № 0870/7179/12, від 11 серпня 2020 року у справі № 810/2113/18.

Варто зазначити, що контролюючий орган стверджуючи, що за нормами Порядку № 21 дані рядка 16.1 декларації за звітний (податковий) період повинні відповідати значенню рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період, не враховує, що зменшення рядка 21 декларації за результатами перевірки вважається таким, що відбулось, лише у разі узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення. Сам по собі акт перевірки не тягне для платника жодних правових наслідків та не зобов`язує враховувати відповідні висновки податкового органу при поданні податкової звітності.

Щодо правомірності включення позивачем до податкового кредиту за вересень 2022 року суми 48 048 грн за податковою накладною ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» № 5 від 31.08.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з підпунктами 14.1.18, 14.1.178, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, зокрема, опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг (п.п. «е»); код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду (п.п. «і»).

Згідно з пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

З аналізу наведених норм слідує, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, зокрема: опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Колегія суддів враховує, що при надходженні податкової накладної на реєстрацію до Реєстру відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку та первинних документів, якими супроводжується така діяльність. Змістовна оцінка господарської операції, відповідність кодів УКТ ЗЕД первинним документам може бути проведена за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за «зовнішніми» (формальними) критеріями.

Водночас, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не свідчить про те, що при проведенні податкової перевірки контролюючий орган позбавлений можливості перевірити відповідність коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Однак, надаючи оцінку прийнятності податкової накладної, у якій відсутній код УКТ ЗЕД, для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту суд першої інстанції, пославшись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах у постановах від 04.09.2020 у справі №810/657/17, від 27.02.2020 у справі №825/785/16, від 25.02.2020 у справі №818/1643/16, від 09.04.2019 у справі №815/2640/15 та від 04.09.2018 у справі №3818/1172/17, від 18.02.2021 у справі №816/1006/17, від 16.03.2021 у справі №520/3888/19 зазначив, що самого по собі неправильного коду УКТ ЗЕД або його відсутності недостатньо для висновку про безтоварність господарської операції.

Варто зазначити, що для врахування висновків Верховного Суду недостатньо наведення постанов Верховного Суду, в яких викладені висновки про застосування норм права. Обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах подібні. Подібність правовідносин означає подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД у податковій накладній, як обов`язкового реквізиту, введено в дію з 01 січня 2017 року Законом України від 21 січня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», зокрема, у статті 201: у пункті 201.1: абзац чотирнадцятий викладено у такій редакції: "і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду".

Колегія суддів зауважує, що до 01.01.2017 код товару згідно з УКТ ЗЕД був обов`язковим реквізитом лише для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що податкові накладні у зазначених вище справах, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних до 01.01.2017 року, а відтак вказані висновки Верховного Суду не є релевантними для спірних правовідносин.

Отже, не підлягають врахуванню при вирішенні цієї справи висновки Верховного Суду, сформовані у наведених вище постановах, зокрема: 1) «УКТ ЗЕД належить до обов`язкових реквізитів податкової накладної лише у разі постачання підакцизних товарів або товарів, ввезених на митну територію України. В інших випадках, тобто для товарів, вироблених на території України за умови, що вони не є підакцизними, вимога щодо проставлення коду УКТ ЗЕД як обов`язкового реквізиту податкової накладної відсутня», 2) «Відсутність у таких податкових накладних такого реквізиту коду УКТ ЗЕД за обставин реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є наслідком неналежного виконання контролюючим органом при такій реєстрації своїх обов`язків, а тому подальше виключення сум податкового кредиту за такими податковими накладними, як і застосування до цього платника податків штрафних санкцій є неправомірним, так як за змістом вказаних норм обов`язок перевірки податкових накладних на відповідність пункту 201.10. статті 201 ПК України при їх реєстрації покладений на контролюючий орган».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2022 у справі №120/15977/21-а.

Разом з цим, застосування судом першої інстанції у рішенні таких висновків Верховного Суду не призвело до неправильного вирішення справи та, як наслідок, для його скасування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що контролюючий орган може під час податкової перевірки виявити помилки в обов`язкових реквізитах податкової накладної (зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД, опис (номенклатура) товарів/послуг продавця).

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII (набрав чинності 01 січня 2016 року) (п. 3 п. 47) пункт 201.10. доповнено абзацом дев`ятнадцятим такого змісту: «Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту».

Аналіз цієї норми свідчить про те, що якщо податкова накладна містить помилку у коді товару згідно з УКТ ЗЕД, вона не може бути підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту, незалежно від того чи є інші фактори, які допомагають ідентифікувати здійснену операцію.

Враховуючи ту обставину, що наявність помилки у коді товару згідно з УКТ ЗЕД не була встановлена під час реєстрації податкової накладної, цей факт (методологічна помилка) має бути встановлений під час податкової перевірки.

Колегія суддів під час апеляційного перегляду даної справи враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.12.2022 у справі № 120/15977/21-а, відповідно до якої контролюючий орган, встановивши під час податкової перевірки помилку в податковій накладній, зокрема, в коді товару згідно з УКТ ЗЕД, має довести в чому вона полягає, який код товару мав бути зазначений платником податків, обґрунтувати методологію визначення коду, можливо надати висновки експертного комплексного товарознавчого та економічного дослідження. А тому при вирішенні спору щодо помилки податкової накладної в коді товару згідно з УКТ ЗЕД суди мають установити, дослідити та надати правову оцінку саме складу податкового правопорушення, чи дійсно мала місце помилка в коді товару згідно з УКТ ЗЕД, якими доказами це підтверджено.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що висновок про завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.10.1 декларації за версень 2022 року) на суму 48 048,00 грн зроблено у зв`язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковою накладною ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», яка на переконання відповідача, складена з невірним кодом УКТ ЗЕД 2701, замість УКТЗЕД 3801.

Так, судом встановлено, що 16.04.2014 між ТОВ Мотордеталь-Конотоп та ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» укладено договір постачання матеріалів для ливарного виробництва, зокрема вуглецевмісного матеріалу (том 1 а.с.154-157), додаткову угоду № 1 від 30.04.2014 (том 1 а.с.158) та додаткову угоду № 2 від 01.03.2017 (том 1 а.с.159 ).

Відповідно до п. 1.2 наведеного договору найменування (асортимент), якість, кількість, ціна товару, який підлягає поставці узгоджується між сторонами відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною наведеного договору.

На виконання умов договору ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» було передано позивачу товар - вуглецевмісний матеріал, що підтверджується первинними бухгалтерськими та іншими документами, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій щодо придбання вуглецевмісного матеріалу у ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», а також його використання у власній господарській діяльності ( том 1 а.с. 172-269, том 2 а.с. 1-64).

Зазначені документи досліджувалися контролюючим органом під час перевірки, що відображено в акті перевірки від 18.01.2023 (стор. Акту перевірки 18-20), зауваження щодо змісту і форми досліджених документів відсутні, за виключенням податкової накладної № 5 від 31.08.2022 з кодом УКТЗЕД 2701.

Згідно з наявних в матеріалах справи сертифікатів якості виробником вуглецевмісного матеріалу, що постачався від ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» до ТОВ «Мотордеталь-Конотоп», є ТОВ «Мета-Д» ( т. 1 а.с. 205, 2010, 215, 220)

Суд апеляційної інстанції зазначає, що третьою особою на підтвердження вірного зазначення нею коду УКТ ЗЕД в податковій накладній на постачання вуглецевмісного матеріалу № 5 від 31.08.2022 було замовлено у Чернівецької торгово-промислової палати експертний висновок з цього питання.

Так, відповідно до експертного висновку № В-155 від 31.01.2023, складеного Чернівецькою торгово-промисловою палатою (експерт Акульонок В.П., свідоцтво № 7700-0004 від 19.12.2019) вуглецевмісний матеріал (ТУУ 05.1-1:2021, сертифікат якості № 0103321 від 01.03.2021 від виробника ТОВ Мета-Д) відповідає коду УКТ ЗЕД 2701 19 00 00 (т. 2 а.с.104).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, ГУ ДПС в Сумській області жодним чином не спростовано доводів позивача, підтверджених належними та допустимими доказами, щодо правильного зазначення в податковій накладній № 5 від 31.08.2022 коду УКТ ЗЕД.

Відповідача, посилаючись на те, що невірний код УКТЗЕД в податковій накладній не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію, а тому не може бути підставою для віднесення зазначених у ній сум ПДВ до складу податкового кредиту, не наводить жодних обґрунтувань такого висновку, як і не конкретизує в чому саме неможливо ідентифікувати здійснені операції із закупівлі вуглецевмісного матеріалу, враховуючи, що до інших первинних документів, які були надані ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» у контролюючого органу зауважень не було.

Також відповідач в обґрунтування власної позиції посилається на індивідуальні податкові консультації Державної податкової служби України, однак, відповідно до п.52.2 ст.52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За таких обставин, висновки контролюючого органу щодо невірного зазначення коду товару у спірній податковій накладній не підтверджені належними доказами, ґрунтуються лише на власних припущеннях та аналізу податкової інформації по іншим підприємствах, що не є достатньою підставою для висновку про відсутність у ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» права на віднесення до сум податкового кредиту суми 48 048 грн за податковою накладною № 5 від 31.08.2022

Враховуючи вищенаведене, ГУ ДПС у Сумській області не доведено допущення у податковій накладній ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» № 5 від 31.08.2022 помилки у визначенні коду товару, а відтак ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» правомірно було включено до складу податкового кредиту за вересень 2022 року суми податку на додану вартість у розмірі 48 048 грн на підставі вказаної податкової накладної.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Сумській області при винесенні податкових повідомлень-рішень від 23.02.2023 № 03, від 22.03.2023 № 03, діяло не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, передбачений Законом, та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для їх скасування.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 по справі № 480/3205/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 06.12.2023 року