Справа № 932/9689/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 932/9689/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023 року (суддя Кудрявцева Т.О., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 27.10.2023 року) у адміністративній справі №932/9689/23 за позовом Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, суд

в с т а н о в и в:

27.10.2023 року Головне управління ДМС в Дніпропетровській області (далі по тексту позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення; вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги задоволено частково; затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допущено до негайного виконання.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт зазначив, що в ідентифікації особи немає необхідності, оскільки йому видавалася посвідка на тимчасове проживання, він знаходиться в громадянському шлюбі з громадянкою України, до матеріалів справи долучено копії документів. Апелянт вважав, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу порушення в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності. Апелянт зазначав, що відповідно до ст.289 КАС України під час вирішення позову про затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення примусового видворення особи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що громадянин Королівства ОСОБА_2 , паспортний документ № НОМЕР_1 , виданий 01.08.2017 року терміном дії до 01.08.2022 року, прибув на територію України 03.05.2022 року за паспортом № у особистих справах та з того часу територію України не покидав, що підтверджено інформацією з веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»). В`їзд на територію України здійснено на підставі ч.16 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Громадянин Королівства ОСОБА_2 був документований Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , терміном дії з 27.12.2019 року до 30.07.2023 року, підстава 04/13 (навчання), яка скасована рішенням Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС у Дніпропетровській області №7250 від 16.02.2022 року, обізнаність про що засвідчена особистим підписом ОСОБА_1 . Втративши підстави для подальшого перебування на території України громадянин Королівства ОСОБА_2 умисно ухилився від виїзду з України. За обліками Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, громадянин Королівства ОСОБА_2 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався; інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно останнього відсутня. Відповідно до Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 16.10.2023 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про шлюб громадянин Королівства ОСОБА_2 відсутня, як і відсутня інформація про народження. За фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Головного управління ДМС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 003934 від 26.08.2022 року, яким зафіксовано порушення міграційного законодавства, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН № 003926 від 26.08.2022 року за ч.1 ст.203 КУпАП, відповідно до якої на громадянин Королівства ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн., який не сплачено, постанова не оскаржена. За фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 005642 від 13.10.2023 року, яким зафіксовано порушення міграційного законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН № 005633 від 13.10.2023 року за ч.1 ст.203 КУпАП., відповідно до якої на вищезазначеного громадянина Королівства ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Уповноваженою службовою особою Головного управління ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Королівства ОСОБА_2 було 13.10.2023 року прийнято рішення про примусове видворення з України №14. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.8 ст.26, частинами 1, 3, 4 ст.30 Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд прийшов до висновку про те, що громадянин Королівства ОСОБА_2 тривалий час перебуває на території України без законних підстав; порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме ухиляється від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ч.16 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що є підставою для подання до суду позовної заяви про застосування судом до іноземця заходів затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, відповідно до вимог ч.1 ст.289 КАС України. Суд вважав необхідним ухвалити рішення про затримання строком на два місяці, оскільки в судовому засіданні встановлено, що наразі родичами ОСОБА_1 здійснюється оформлення документів, які нададуть йому можливість залишити територію України самостійно.

Матеріалами справи встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_2 , маючи паспортний документ № НОМЕР_1 , виданий 01.08.2017 року терміном дії до 01.08.2022 року, прибув на територію України 03.05.2022 року за паспортом № у особистих справах та територію України не покидав, що підтверджено інформацією з веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»).

Встановлено, що ОСОБА_1 27.12.2019 року був документований Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , терміном дії до 30.07.2023 року, підстава 04/13 (навчання), яка 16.02.2022 року скасована рішенням Головного управління ДМС у Дніпропетровській області №7250, з рішенням 16.02.2022 року ознайомлений ОСОБА_1 , що засвідчив своїм підписом.

Встановлено, що 26.08.2022 року Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН №003934, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.203 КУпАП та 26.08.2022 року винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН №003926 за порушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.; копію постанови ОСОБА_1 отримано; постанова не оскаржена; штраф не сплачено.

Встановлено, що 13.10.2023 року Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН №005642, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.203 КУпАП та 13.10.2023 року винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН №005633 за порушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.; копію постанови ОСОБА_1 отримано; постанова не оскаржена; штраф не сплачено.

Встановлено, що Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області 13.10.2023 року було прийнято рішення №14 про примусове видворення з України громадянина Королівства ОСОБА_2 , яке останнім не оскаржене.

Встановлено, що ОСОБА_1 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався; інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відсутня.

Відповідно до ч.1, 4, 5, 6 ст.26, частин 3, 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до частин 1, 5, 11, 12, 13 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу. Взяття на поруки підприємством, установою чи організацією полягає у наданні уповноваженими особами підприємства, установи чи організації, яких суд вважає такими, що заслуговують на особливу довіру (поручителями), письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання іноземцем або особою без громадянства покладених на нього (неї) обов`язків відповідно до частини четвертої цієї статті і зобов`язуються за потреби доставити його (її) до суду чи органу (підрозділу), який подав позов. Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, враховує, що ОСОБА_1 тривалий час перебуває на території України без законних підстав; порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; у ОСОБА_1 відсутні законні джерела отримання фінансового доходу; відсутній документ, що дає право перетину державного кордону України, у зв`язку з чим є підстави для затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023 року у адміністративній справі №932/9689/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова