Справа № 240/33562/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2023 року м. Житомир справа №240/33562/23

категорія 112010200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди,

встановив:

30.11.2023 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем разом з позовною заявою подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач в обґрунтування поважності строку звернення до суду з цим позовом вказує, що він є особою з інвалідністю, часто лікується, протягом тривалого часу погано себе почуває. Посилається на дію в м.Житомирі воєнного стану, який спричиняє порушення нормальної роботи всіх підприємств, в тому числі судових. Позивач зазначає, що під час дії воєнного стану 10.02.2023 №ГЛ-15219244 направив звернення через гарячу лінію до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. 22.03.2023 отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області датовану 14.03.2023. З додатку до цієї відповіді позивачу стало відомо про незарахування в повному обсязі стажу під час призначення пенсії. Кодексом адміністративного судочинства України встановлюється термін подання адміністративного позову протягом 6 місяців. Позивач зазначив, що у зв`язку з постійним поганим самопочуттям він змушений часто звертатися до закладів охорони здоров`я, обстежуватися і лікуватися, що стало підставою пропуску шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом. Просить поновити йому строк звернення до суду на підставі вищевказаних причин.

Суд вважає, що наведені позивачем підстави не є такими, з якими процесуальний закон пов`язує можливість визнання їх поважними, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому термін "повинна дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що предметом спірних правовідносин є бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо незарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу усієї наявної в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування кількості днів страхового стажу, яка дає йому право на трудову пенсію відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме у незарахуванні до його загального страхового стажу 31 дня страхового стажу за серпень 2017 року, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію.

До суду з даним позовом про оскарження бездіяльності відповідача щодо незарахування до його загального страхового стажу 31 дня страхового стажу за серпень 2017 року, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію, позивач звернувся 30.11.2023, що свідчить про пропуск ним шестимісячного строку на звернення, визначеного ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду з дня призначення пенсії до дня звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - 10.02.2023. Звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не свідчить про початок перебігу строку позовної давності, а свідчить про початок дій, які почав вчиняти позивач для відновлення своїх прав. Також позивачем не обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду у період жовтень - листопад 2023 року.

Враховуючи те, що позивачем за вказаний період не наведено поважних причин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду у наведений період, суд визнає неповажними причини порушення строку звернення до суду та пропонує позивачу вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та докази на їх підтвердження.

Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до положень пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4, позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Досліджуючи наведений позивачем у тексті позову розрахунок шкоди, суд дійшов висновку що позивачем, у порушення вимог пунктів 3 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України не наведено обґрунтований розрахунок суми шкоди у розмірі 200000,00 грн, яку позивач просить стягнути із відповідача, та не надано доказів на підтвердження її розміру.

Суму шкоди позивач обґрунтовує необхідністю у майбутньому оплатити рахунки на лікування, в тому числі позивач припускає, що йому буде у майбутньому потрібне санаторно-курортне лікування, а саме: у 2024-2025 роках, яке значно здорожчає, на думку позивача, у порівнянні з 2023 роком.

Отже, позивач просить фактично стягнути на його користь кошти на лікування, яке він планує здійснити. Таким чином, позовні вимоги про відшкодування шкоди спрямовані у майбутнє, а позовна заява не містить розрахунку, підтвердженого рахунками, чеками на оплату ліків чи лікування, тощо.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду:

- окремої заяви відповідно до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску з дня призначення пенсії до дня звернення до ГУ ПФУ в Житомирській області - 10.02.2023, а також за період жовтень - листопад 2023 року.

- обґрунтованого розрахунку суми шкоди та доказів на підтвердження її розміру.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити позивачу в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом від 30.11.2023 вих. №301123.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Д.М. Гурін