Справа № 340/4351/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4351/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Пасічник Ю.П.) по адміністративній справі № 340/4351/22, розглянутої у спрощеному позовному провадженні,

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, 3 особи Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.09.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області( далі ТУ ССО у Херсонській області), 3 особи Державної судової адміністрації України (далі ДСА України), в якому просить визнати протиправною бездіяльність ТУ ССО у Херсонській області щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова КМУ №168) за період з 24.02.2022 року по 31.07.2022 року, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за постановою КМУ №168 за цей період часу.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуваючи на службі в органах ТУ ССО у Херсонській області під час дії воєнного часу, він як співробітник ТУ ССО у Херсонській області, з 24.02.2022 року по 31.07.2022 року не отримував щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168, що є порушенням його права на належне грошове забезпечення.

У відзиві на позов відповідач просив в позові відмовити за відсутністю підстав, оскільки додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168, не була виплачена позивачеві через відсутність відповідних бюджетних призначень, виплата винагороди належить до дискреційних повноважень ТУ ССО у Херсонській області, а тому суд не є органом, уповноваженим на зобов`язання здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди (а.с.23-30).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ТУ ССО у Херсонській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, колегією суддів не переглядається.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу №175 о/с від 14.06.2021 року позивач прийнятий на службу на посаду контролера І категорії 1 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони ТУ ССО у Херсонській області.

Постановою КМУ №168 передбачено на період дії воєнного стану виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Зважаючи на ненарахування та невиплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, він 05.08.2022 року звернувся до ТУ ССО у Херсонській області із відповідною заявою.

ТУ ССО у Херсонській області листом від 11.08.2022 року повідомив позивача, що зважаючи на відсутність у Державному бюджеті на 2022 рік відповідних бюджетних призначень для виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, накази про виплату додаткової винагороди не видавались та відповідні виплати не здійснювались.

Позивач не погодився із такою бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі, передбаченому п. 1 Постанови КМУ №168, за період з 24.02.2022 року по 31.07.2022 року, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Спірним у цій справі є питання правомірності не нарахування та невиплати працівнику Служби судової охорони додаткової винагороди з мотивів відсутності бюджетних асигнувань на такі цілі.

У відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22 від 21.09.2023 року з подібними правовідносинами, якими зазначене наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.160 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

На підставі ч.1,2 ст. 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна ДСА України.

Згідно із ч.1 ,2 ст. 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення; грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ на рівні, не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою КМ України від 03.04.2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі постанова КМУ № 289) затверджено: схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони. Крім того, установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується ДСА України.

На виконання ст. 165 Закону № 1402-VIII та постанови КМУ № 289 ДСА України наказом від 26.08.2020 року затвердила Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Порядок №384),згідно з п. 1 розділу І якого, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони.

Відповідно до п.15 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого, співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Положеннями п.16 розділу І Порядку № 384 визначено, що звернення співробітника щодо виплати грошового забезпечення розглядаються Службою судової охорони або відповідним територіальним управлінням Служби судової охорони в установленому законодавством порядку.

На виконання указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» постановою № 168 КМУ установлено, зокрема, співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану виплату вої винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно.

Матеріалами справи підтверджено, що на звернення представника позивача про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, ТУ ССО у Херсонській області листом від 11.08.2022 року повідомлено, що в затвердженому ДСА України кошторисі на 2022 рік та, відповідно, кошторисах Територіальних управлінь видатки на виплату додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ № 168, не передбачені, у зв`язку із чим накази про її виплату не видавались та виплата додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони з 24.02.2022 року не здійснювалась.

Відмова ТУ ССО у Херсонській області у виплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, яка викладена в листі відповідача від 11.08.2022 року, порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення постанови КМУ № 168 є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України»).

Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21-44а10).

У зразковій справі № 260/3564/22 від 21.09.2023 року Велика Палата Верховного Суду визнала необґрунтованими посилання ТУ ССО на відсутність у відповідних кошторисах на 2022 рік видатків на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що позивач у період з 24.02.2022 року по 31.07.2022 року перебував на службі в ТУ ССО у Херсонській області.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30 000, 00 грн., встановленої постановою КМУ №168, невиплата винагороди є протиправною бездіяльністю ТУ ССО у Херсонській області, та правомірно зобов`язав відповідача провести нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за зазначений у позові період часу з 24.02.2022 року по 31.07.2022 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року по адміністративній справі № 340/4351/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий