Справа № 500/7067/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7067/23

07 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: судді Осташа А. В. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі - відповідач, управління), у якій позивач просить суд:

- визнати дії комісії з вирішення питань виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей; для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; для деяких категорій осіб, які брали участь в Революції гідності, а також членів їх сімей Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у відмові визначення грошової компенсації позивачу ОСОБА_1 протиправними.;

- визнати протиправним та скасувати протокол №7 від 29.06.2023 засідання комісії з вирішення питань виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей; для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; для деяких категорій осіб, які брали участь в Революції гідності, а також членів їх сімей Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в частині рішення комісії про відмову визначення грошової компенсації позивачу;

зобов`язати відповідача зібрати комісію з вирішення питань виплати грошової компенсації для здійснення повторного розгляду заяви і наданих 19.06.2023 документів позивачем для визначення грошової компенсації відповідно Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018р. №280 без врахування змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2023 №263 «Деякі питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» до абзацу1 пункту 1 та абзацу 1 пункту 2 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. №280.

Позивні вимоги обґрунтовуються тим, що комісія відповідача протиправно при відмові позивачу, учаснику бойових дій, у визначенні вищевказаної грошової компенсації керувалась змінами до нормативно-правового акту, які обмежили його право, встановлене раніше законодавством України, в отриманні пільги, як ветерана війни, передбаченої цим Законом, без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту, і відповіднодо частини 3 ст.2 Закону є недійсними.

Ухвалою суду від 01.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

29.11.2023 електронною поштою, а 04.12.2023 звичайною поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що при вирішенні заяви ОСОБА_1 , комісія діяла у відповідності до норм чинного на час розгляду звернення законодавства.

Інших заяв по суті від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у Тернопільській міській територіальній громаді. з 14.06.2022 року. Позивач в період з 07.01.2015 року по 31.07.2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до поданої відділом квартирного обліку та нерухомості інформації ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 26.10.2022 року згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 26.10.2022 № 1157 в позачерговому списку за 1276, складом сім`ї 3 особи.

Позивач 19 червня 2023року звернувся до Управління із письмовою заявою про призначення йому грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення відповідно до постанови КМУ від 19.10.2016 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей»; постанови КМУ від 18.04.2018 280 «Питання забезпечення житлом внутрішньо-переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України»; постанови КМУ від 28.03.2018 214 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь в бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей».

29 червня 2023 на засіданні комісії з вирішення питань виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей; для деяких категорій осіб, які брали участь в бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей; для внутрішньо-переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; для деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, а також членів їх сімей, була розглянута заява ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, які внутрішньо переміщеній особі учаснику бойових дій.

За резульатами її розгляду прийнято рішення про відмову у визначенні грошової компенсації.

Зі змісту протоколу. видно, що підставою для відмови, слугувало те, що відповідно до абз. 1 п.2 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, сувернітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 №280 (із змінами від 24 березня 2023 №263), заявник не був облікований як внутрішньо переміщена особа в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022р.

Не погоджуючись із рішенням Комісії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. № 844) затверджено ПОРЯДОК виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі Порядок №280).

Цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11 - 14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), і перебувають не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.

Відповідно до пункту 2 Порядку №280, право Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11 - 14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - внутрішньо переміщені особи) і які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних) за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.

Постановою Кабінету Міністрів України №263 від 24.03.2023 "Деякі питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" внесено зміни до пункту 2 Порядку №280, а саме: в абзаці першому слова "і які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних)" замінити словами і цифрами ", які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в базі даних та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в базі даних до 24 лютого 2022 року".

Тобто, з 24.03.2023, Урядом внесено зміни до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які полягають у тому, що право на таку грошову компенсацію отримують тільки ті особи, що які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в базі даних та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в базі даних до 24 лютого 2022 року.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа тільки з 14.06.2022, із заявою про отримання компенсації звернувся 19.06.2023, а тому немає права на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на недійсність змін до пункту 2 Порядку №280, оскільки право на грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України було визначено виключно Постановою КМУ, а не законом, як про це зазначає позивач.

В даному випадку тільки за умови встановлення невідповідності нормативно-правового акта нижчої юридичної сили, нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, суд може застосувати правило передбачене ч.3 ст. 7 КАС України.

У випадку розглядуваної справи, тільки оскарження Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 24.03.2023 "Деякі питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" в порядку передбаченому ст.264 КАС України, може гарантувати захист можливо порушених прав позивача.

Оцінюючи правомірність дій комісії Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, суд зазначає, що під час винесення оспорюваного рішення комісія діяла у відповідності до норм діючого нормативно-правового акту, який не визнанний у встановленому порядку нечинним, та судом не встановлено його невідповідності нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доводи позивача, якими він обґрунтує свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем доведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комісія діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог що стосуються оскарження дій та рішення Комісії Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, яке викладене в протоколі №7 від 29.06.2023, тому похідні позовні вимоги про зобов`язання зібрати комісію для здійснення повторного розгляду заяви позивача, також до задоволенні не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (місцезнаходження/місце проживання: вул. Лисенка, 8,м. Тернопіль,46002, код ЄДРПОУ/РНОКПП 03195636);

Головуючий суддя Осташ А.В.