Справа № 340/8473/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/8473/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Казанчук Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000; ) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 13.07.2023 р. №76 в частині не зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи з 15.11.1988 по 17.11.1989 р. в кооперативі "Молодіжний", з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві "Геркулес";

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.11.1988 по 17.11.1989 р. в кооперативі "Молодіжний", з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві "Геркулес", здійснити перерахунок призначеної пенсії з 10.07.2023 року з урахуванням вказаних періодів та виплатити різницю пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він звернувся до пенсійного органу із заяву про переведення із пенсі по інвалідності на пенсію за віком, яку розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та за результатом розгляду прийнято рішення від 13.07.2023 року №76, яким переведено з одного виду пенсії на інший. Проте, при пийнятті вказаного рішення до страхового стажу не було зарахований період роботи з 15.11.1988 по 17.11.1989 в кооперативі ''Молодіжний'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства; з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві ''Геркулес'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства. Для зарахування цих періодів було рекомендовано надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи. Такі доводи ГУ ПФУ в Черкаській області позивач вважає протиправними, оскільки у трудовій книжці наявні усі необхідні записи, а надання уточнюючих довідок є неможливим через воєнні дії рф, оскільки підприємства у який працював позивач знаходяться на тимчасово окупованій території АРК, а пересилання документів поштою до АРК припинено.

ГУ ПФУ в Черкаській області (далі відповідач) надало відзив на позов, в якому заперечувало проти позовних вимоги, вказуючи на те, що при обрахунку необхідного страхового стажу при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший не врахований період роботи з 15.11.1988 по 17.11.1989 в кооперативі ''Молодіжний'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства; з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві ''Геркулес'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства. Тому для зарахування вказаного періоду позивачу слід надати уточнюючу довідку (а.с.41-43).

Рух справи:

За ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року відкрито провадження у даній справі. Вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання процесуальних заяв по суті спору.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року виправлено описку в ухвалі судді про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 року витребувані додаткові докази.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 22.03.1963 року з 05.11.2009 року перебуває на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області та йому призначена пенсії по інвалідності (а.с.63).

10.07.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, як внутрішньо переміщена особа, із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку із досягненням пенсійного віку, яка за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Черкаській області.

За результатом розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення від 13.07.2023 року №76, яким призначена пенсії за віком із розрахунку страхованого стажу 30 років 07 місяців 19 днів (далі - спірне рішення, а.с.16). До страхового стажу не були враховані періоди роботи ОСОБА_1 з 15.11.1988 по 17.11.1989 в кооперативі ''Молодіжний'' та з 04.01.1991 по 24.01.1995.

Отже, спірне рішення в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

У відзиві на позов відповідач вказав, що до страхового стажу не були враховані періоди роботи ОСОБА_1 з 15.11.1988 по 17.11.1989 в кооперативі ''Молодіжний'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства; з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві ''Геркулес'', оскільки запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства. Вказавши, що відсутність належних записів у трудовій книжці позивача, є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, яка затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що ''пенсія за віком'' - це свого роду ''державний депозит'' (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Позивачу призначена пенсія за віком, з огляду на наявність у нього страхового стажу 30 років 7 місяців 19 днів.

У трудовій книжці НОМЕР_2 від 20.08.1981 наявні записи, зокрема (а.с.14-22):

- № 7 від 15.11.1988 прийнята в кооператив ''Молодіжний'' наказ №01 від 15.11.88;

- №8 від 17.11.1989 - звільнений з кооперативу за власним бажанням наказ №19 від 17.11.89.

Вказані записи не скріплені печаткою кооперативу та підписом уповноваженої особи.

Частиною 1 статті 56 Законом України ''Про пенсійне забезпечення'' визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до статті 62 Закону №1788-XII - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, інформація про те, що періоди роботи особи має бути визначена у трудовій книжці такої особи. У разі відсутності такого запису, вказані обставини підтверджуються уточнюючою довідкою (Пунктом 20 Порядку №637), а у разі відсутності такої довідки рішенням пенсійного органу про підтвердження стажу роботи. Саме такий алгоритм підтвердження пільгового стажу встановлений законодавцем.

У спірному періоду діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від

20 июня 1974 року N 162, пунктом 1.4 якої визначено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 ''Про трудові книжки працівників та службовців'' (далі Постанова ''Про трудові книжки працівників та службовців'') та цієї Інструкцією.

Згідно пункту 8 Постанови ''Про трудові книжки працівників та службовців'' запис про звільнення повинні відображатись у трудовій книжці у точній відповідності з формулюванням діючого законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

У пункті 13 Постанови ''Про трудові книжки працівників та службовців'' визначено, що при звільненні робітника або службовця усі записи про роботу, нагородженнях та заохоченнях, внесені у трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою.

Згідно пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року N 162 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запуску, який вноситься, у графі 2 зазначається дата прийому на роботу.

У графі 3 пишеться: ''Прийнятий або призначений у такій-то цех, відділ, підрозділ, дільницю виробництва'' із вказівкою їх конкретної назви, а також найменування роботи, професій та посади, на яку прийнятий робітник, виконується: для робітників згідно із найменуванням професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців згідно із найменуванням посади, вказаної у Єдиній номенклатурі службовців, або згідно зі штатним розписом.

Отже, вказане свідчить, що записи у трудовій книжці легалізуються, тобто стають офіційним, шляхом засвідченням такого запису підписом керівника та печаткою.

Досліджуючи записи №7 та 8 трудової книжки позивача суд погоджується із доводами відповідача, з огляду на те, що записи 7-8 не містить посилання на відповідну статтю, пункт закону за яким було звільнено позивача, не містять інформації про роботу чи посаду, на яку був прийнятий позивач, відсутній підпис уповноваженої особи та печатка. Крім того, відсутній заголовок із зазначенням назви підприємства.

Суд, погоджується із доводами позивача про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Натомість, у даному випадку, як на думку суду, з огляду на їх не легетимизацію, такі дані не є офіційними.

Більш того, на виконання вимог суду про витребування додаткових доказів, ГУ ПФУ в Херсонській області надало копію заяви позивача на ім`я УПФУ в м. Нова Каховка від 19.01.2010 року у якій він просить при призначенні пенсії не враховувати трудовий стаж роботу з 1988 по 1989 року (запис 7-8 в трудовій книжці) (а.с.62).

Для зарахування спірного періоду роботи, відповідачем запропоновано надати уточнюючу довідку. Неможливість виконання цього позивач пов`язку із повномасштабним вторгненням та відсутністю поштового сполучення із Автономною республікою Крим.

Отже, період роботи позивача з 15.11.1988 по 17.11.1989 не був врахований пенсійним органом іще у 2010 році при призначенні пенсії по інвалідності. А з огляду на заяву позивача від 19.01.2010 року, про недоліки записів у трудовій книжки він був обізнаний іще з 2010 року. У 2010 році було вільне поштове сполучення із АРК і взагалі Крим не був окупованою територією, тому позивач, у разі, якщо записи №№7-8 зроблені були за реальних обставин, звернутись із запитами про отримання відповідної інформації.

Суд відхиляє посилання позивача на необхідність застосування правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 06.03.2018 у справі №745/14898/15-а, оскільки вони є не релевантними до правовідносин у цій справі.

У трудовій книжці за спірний період є записи трудової діяльності позивача, проте легалізація таких записів, з огляду на вищевикладене, не відбулась.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявний запис у трудовій книжці №№7-8 не може бути підставою для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 15.11.1987 по 17.11.1989, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно доводів відповідача про не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача у МП ''Геркулес'' з 04.01.1991 по 24.01.1995, суд зазначає наступне.

У трудовій книжці НОМЕР_2 від 20.08.1981 наявні записи, зокрема (а.с.14-22):

Печатка Мале підприємство ''Геркулес''

- № 11 від 04.01.1991 прийнята на роботу експедитором наказ №01 від 04.01.1991;

- №12 від 24.01.1995 - звільнений за власним бажанням наказ №3 від 24.01.1995.

Вказаний запис скріплений печаткою МП ''Геркулес''.

Вказаний період роботи позивача у МП ''Геркулес'' не зарахований відповідачем до страхового стажу через відсутність підпису уповноваженої особи.

Так, безумовною є необхідність наявності підпису уповноваженої особи, натомість відсутність лише підпису, за умови наявності як штампу так і печатки підприємства, дає підстави дійти висновку, що у даній ситуації, наявний недолік не може бути підставою для не зарахування цього періоду роботи до страхового стажу.

Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому відсутність підпису уповноваженої особи у записі про звільнення позивача, не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача з 04.01.1991 по 24.01.1995 до страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Такі висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 04.01.1991 по 24.01.1995, а тому рішення про переведення позивача на пенсію за віком в цій частині слід скасувати як протиправне.

Водночас, саме по собі скасування спірного рішення не відновить порушеного права позивача, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2023 року про переведення на інший вид пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу період роботи з 04.01.1991 по 24.01.1995.

Якщо здійснення перерахунку страхового стажу призведе до збільшення розміру пенсії позивача, слід здійснити перерахунок виплаченої пенсії з 10.07.2023 року з виплатою різниці.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат не проводиться, з огляду на те, що судом звільнено позивача від справи судового збору.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 13.07.2023 р. №76 в частині не зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві "Геркулес".

Зобов`язати Головне управління ПФУ у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2023 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 04.01.1991 по 24.01.1995 в малому підприємстві "Геркулес" та здійснити перерахунок призначеної пенсії з 10.07.2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК