Справа № 160/11684/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11684/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року (суддя Турова О.М.) в справі № 160/11684/23 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» (далі профспілка) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі Держпродспоживслужба) про визнання протиправними дій по відмові в розгляді скарги від 16 січня 2023 року № 49, зобов`язання розглянути скаргу від 16 січня 2023 року № 49.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позов задоволено, визнано протиправними дії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо відмови у розгляді скарги Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 16 січня 2023 року за вих.№49 та передачі цієї скарги на розгляд за належністю до Міністерства охорони здоров`я України; зобов`язано Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів розглянути скаргу Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 16 січня 2023 року за вих.№49.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що скарга позивача опрацьована та надано ґрунтовну відповідь листом від 31 січня 2023 року № 15.1.2-5/2256, відповідно до статті 15 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я», Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2003 року № 267, скаргу позивача направлено до Міністерства охорони здоров`я як до головного органу в системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, а також здійснює ліцензування господарської діяльності у медичній практиці.

Звертає увагу, що діюче законодавство не деталізує, за яких саме обставин поліцейські можуть користуватися безоплатним медичним забезпеченням.

Вважає, що капітан поліції ОСОБА_1 при спробі отримати на безоплатній основі лабораторні дослідження у ТОВ «УНІЛАБ» виступав як найманий працівник, а тому не може бути споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників (протокол від 17 липня 2017 року №17/07-17), основною метою діяльності профспілки є здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (п. 2.1 розділу 2 статуту).

Згідно з рішенням голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 16 грудня 2021 року №16/12-02 до членів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» прийнятий інспектор відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Кіс М.Р.

12 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Первинної профспілкової спілки «Правозахисники країни» з заявою, в якій просив подати до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів скаргу в його інтересах та з метою захисту його права на безоплатне отримання медичних послуг як поліцейським відповідно до п. 10 ст. 95 Закону України «Про Національну поліцію», порушеного лабораторією УНІЛАБ («Unilab»), розташованою по вул. Стебельського, 9 у м. Самбір Львівської області, працівники якої відмовили ОСОБА_1 у безкоштовному проведенні лабораторних досліджень (аналізи на цукор, тиреотропний гормон TSH, кальцитонін), які призначенні йому згідно з направленням лікаря, хоча він повідомляв, що є поліцейським, та пред`явив свої службове посвідчення.

16 січня 2023 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася від свого імені та в інтересах свого члена ОСОБА_1 до Держпродспоживслужби зі скаргою за вих.№49 на дії ТзОВ «УНІЛАБ», якими, на думку позивача, порушено права ОСОБА_1 як споживача на отримання як поліцейським безоплатного медичного забезпечення під час дії воєнного стану в закладах охорони здоров`я будь-якої форми власності відповідно до п. 10 ст. 95 Закону України «Про Національну поліцію», у якій просив:

1) В межах компетенції надати належну правову оцінку вказаному факту, у тому числі щодо порушення відповідних прав споживача.

2) Чи має право поліцейський на отримання згаданих медичних послуг безкоштовно.

3) Якщо так, вжити заходів, в межах компетенції, щодо поновлення порушених прав члена профспілки, у тому числі як споживача відповідних послуг.

До скарги позивачем долучено довідку про членство ОСОБА_1 в профспілці; згода ОСОБА_1 на обробку його персональних даних; довідка про те, що ОСОБА_1 є поліцейським; копія відповіді лабораторії ТзОВ «УНІЛАБ» щодо відмови у наданні послуг.

Листом Держпродспоживслужби від 24 січня 2023 року вих. №15.1.2-3/1915 скаргу Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» в інтересах ОСОБА_1 направлено за належністю на розгляд до Міністерства охорони здоров`я України з посиланням на те, що відповідно до ст. 15 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, тобто саме Міністерство охорони здоров`я України.

Листом Держпродспоживслужби від 31 січня 2023 року вих. №15.1.2-5/2256 Первинну професійну спілку «Правозахисники країни» повідомлено про те, що остання не є споживачем у розумінні приписів ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а, враховуючи, що відповідно до ст. 15 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, тобто Міністерство охорони здоров`я України, то саме до нього і направлено скаргу позивача для розгляду згідно з чинним законодавством.

Суд першої інстанції вважав, що член профспілки інспектор відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 при зверненні у якості пацієнта до закладу охорони здоров`я - лабораторії УНІЛАБ («Unilab») з наміром замовити у останнього надання медичних послуг для особистих потреб виступає у якості споживача.

Профспілка, звернувшись відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та положень статуту до Держпродспоживслужби зі скаргою від 16 січня 2023 року в інтересах свого члена та з метою захисту його соціальних прав (права на отримання медичних послуг) у відносинах, що виникли між ОСОБА_1 як споживачем та лабораторією УНІЛАБ («Unilab»), яка є виконавцем таких послуг, діяла як представник споживача за його уповноваженням, відтак така скарга вважається поданою згідно зі ст. 16 Закону №393/96-ВР.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що така скарга мала бути розглянута Держпродспоживслужбою як звернення з питань, пов`язаних з діяльністю Держпродспоживслужби, зокрема, пов`язаних з її діяльністю щодо здійснення перевірки додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, тим більше, що як слідує з прохальної частини цієї скарги, позивачем безпосередньо поставлено в ній питання щодо надання відповідачем в межах компетенції належної правової оцінки вказаним в цій скарзі фактам, у тому числі щодо порушення відповідних прав споживача.

При цьому судом першої інстанції вказано, що посилання відповідача, що спірне питання належить до компетенції Міністерства охорони здоров`я України, не спростовують вищенаведених висновків суду, бо наявність права на оскарження означених дій (рішень) працівників, закладів та органів охорони здоров`я до Міністерства охорони здоров`я України жодним чином не нівелює права замовника (отримувача) медичних послуг як споживача оскаржити дії, пов`язані із наданням таких послуг, до Держпродспоживслужби як до органу, що наділений повноваженнями перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутні передбачені ч. 3 ст. 7 Закону №393/96-ВР підстави для передачі скарги позивача на розгляд за належністю до Міністерства охорони здоров`я України, тому визнав дії відповідача щодо відмови у розгляді скарги позивача та передачі цієї скарги на розгляд за належністю до Міністерства охорони здоров`я України протиправними, у зв`язку із чим задля поновлення порушеного цими протиправними діями права позивача зобов`язав Держпродспоживслужбу розглянути скаргу.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що профспілкою в інтересах свого члена ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, капітана поліції, 16 січня 2023 року подано до Держпродспоживслужби скаргу за вих. №49 на дії ТзОВ «УНІЛАБ», якими, на думку позивача, порушено права ОСОБА_1 як споживача на отримання як поліцейським безоплатного медичного забезпечення під час дії воєнного стану в закладах охорони здоров`я будь-якої форми власності відповідно до п. 10 ст. 95 Закону України «Про Національну поліцію».

У скарзі профспілка просила в межах компетенції надати належну правову оцінку вказаному факту, у тому числі щодо порушення відповідних прав споживача; надати відповідь, чи має право поліцейський на отримання згаданих медичних послуг безкоштовно; якщо так, вжити заходів в межах компетенції щодо поновлення порушених прав члена профспілки, у тому числі як споживача відповідних послуг.

Листом Держпродспоживслужби від 24 січня 2023 року вих. №15.1.2-3/1915 скаргу профспілки в інтересах ОСОБА_1 направлено за належністю на розгляд до Міністерства охорони здоров`я України з посиланням на те, що відповідно до ст. 15 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, тобто саме Міністерство охорони здоров`я України.

Листом Держпродспоживслужби від 31 січня 2023 року вих. №15.1.2-5/2256 профспілку проінформовано, що остання не є споживачем у розумінні приписів ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а враховуючи, що відповідно до ст. 15 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, тобто Міністерство охорони здоров`я України, то саме до нього і направлено скаргу позивача для розгляду згідно з чинним законодавством.

Спірним в цій справі є правомірність направлення Держпродпоживслужбою скарги профспілки, поданої в інтересах члена профспілки, на розгляд іншому органу, до компетенції якого належить вирішення питання, порушеного у скарзі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності визначає Закон України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон № 1023-ХІІ), який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У розумінні частини першої статті 1 Закону № 1023-ХІІ споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункту 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

За визначеннями, наведеними у частини першій статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII (далі Закону № 2801-ХІІ), заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації;

медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами;

медичне обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я, реабілітаційних закладів, відділень, підрозділів та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію у встановленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою та/або реабілітаційною допомогою, але безпосередньо пов`язана з їх наданням;

пацієнт - фізична особа, яка звернулася за медичною та/або реабілітаційною допомогою або медичною послугою та/або якій така допомога або послуга надається;

послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт.

Видами діяльності ТзОВ «УНІЛАБ» є загальна медична практика, діяльність у сфері охорони здоров`я.

Відтак, оскільки пацієнт є споживачем медичних послуг, а заклад охорони здоров`я, яким у контексті спірних правовідносин є ТзОВ «УНІЛАБ», - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, тому є правильним висновок суду першої інстанції, що такі правовідносини мають розглядається як правовідносини споживача та виконавця послуги, на які поширюється дія Закону № 1023-XII.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону № 1023-ХІІ захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2015 року №667 (далі - Положення), відповідно до якого Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який здійснює, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотримання законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до підпункту 23 пункту 4 Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держпродспоживслужби, її територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Частинами першою та другою статті 1 Закону №393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Згідно зі статтею 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

За положеннями частин третьої та четвертої статті 7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Оскільки у поданому профспілкою в інтересах члена профспілки зверненні поставлені питання, які відносяться до компетенції Держпродспоживслужби як органу, що здійснює державний нагляд (контроль) за дотримання законодавства про захист прав споживачів, то є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність дій Держпродспоживслужби щодо відмови у розгляді скарги профспілки та передачі цієї скарги на розгляд за належністю до Міністерства охорони здоров`я України.

За позицією відповідача поліцейський ОСОБА_1 , в інтересах якого подана профспілкою скарга, не є споживачем у розумінні Закону № 1023-ХІІ, оскільки є найманим працівником, на ці правовідносини не розповсюджується Закон № 1023-ХІІ, тому скарга профспілки має розглядатися не Держпродспоживслужбою, а Міністерством охорони здоров`я України.

Суд визнає такі доводи неприйнятними, зважаючи на таке.

Дійсно, як вказано вище, у розумінні частини першої статті 1 Закону № 1023-ХІІ споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункту 22).

Тобто, Закон № 1023-ХІІ надає статус споживача фізичній особі, яка придбаває, замовляє, використовує продукцію (продукція, до якої належать й робота чи послуга) чи має такий намір для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницької діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В спірному випадку ОСОБА_1 є діючим поліцейським, якому відповідно до частини десятої статті 95 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану гарантується безоплатне медичне забезпечення в закладах охорони здоров`я будь-якої форми власності.

Разом з тим, звертаючись до ТзОВ «УНІЛАБ» за отриманням безоплатних послуг з медичного забезпечення, ОСОБА_1 діяв як фізична особа, таке звернення безпосередньо не пов`язане з виконанням ОСОБА_1 обов`язків поліцейського, таке звернення обумовлено необхідністю проведенням лабораторних досліджень стосовно його особистого, як фізичної особи, стану здоров`я.

Тому в межах цих правовідносин ОСОБА_1 є споживачем медичних послуг, відповідно саме до повноважень Держпродспоживслужби належить розгляд скарги профспілки, поданої в інтересах члена профспілки ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року в справі № 160/11684/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року в справі № 160/11684/23 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 06 грудня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко