Справа № 640/14073/22
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м.Київ справа №640/14073/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києві звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Ухвалою від 21.11.2022 року було залучено до справи Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Відповідно до Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

09.06.2023 року року від позивача надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Суд відмовляє в задоволенні даного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 статті 262 КАС України визначено випадки, коли суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо скарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

В позовній заяві позивачка просить визнати протиправною відмову в призначенні їй пенсії.

Таким чином, дана справа відноситься до переліку справ визначених п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, що дає право суду відмовити в задоволенні клопотання ро розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позовні вимоги мають наступний зміст:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком незаконними.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком з врахуванням періоду роботи з 06.09 1994 року по 06.06.2000 рік на посаді бухгалтера в ТОВ «Екопродсервіс» з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з травня 2022 року.

В обґрунтування позову позивачка посилається на постанови Верховного Суду від 06.03.2018 року в справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 року в справі № 220/989/17 якими визначено, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Від відповідача надійшов відзив в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 23.05.2022 Позивач звернувся із заявою для призначенням пенсії за віком. Рішенням від 30.08.2022 № 20 відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням про відмову в призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 06.09.1994 по 06.06.2000 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.05.1981, оскільки відсутній номер наказу при звільненні, що не відповідає вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993.

28.06.2022 Позивачка повторно звернулася із заявою № 9465 про призначення пенсії за віком та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 05.07.2022 повторно відмовлено в призначенні даного виду пенсії. Згідно акту опитування свідків для підтвердження трудового стажу від 28.06.2022 оскільки свідком в тексті документу виступає директор Фірми Екопродсервіс ОСОБА_2 який згідно долученої трудової книжки працював по 30.03.2000 і фізично не може підтвердити період роботи до 06.06.2000. Також в рішенні зазначається, що запис № 11 у трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення з роботи 06.06.2000 завіряє саме директор ОСОБА_2 , який не має правових підстав здійснювати будь-які дії на дату 06.06.2000 як директор Фірми Екопродсервіс.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

23.05.2022 Позивачка звернулась із заявою для призначенням пенсії за віком. Рішенням від 30.08.2022 № 20 відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням про відмову в призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 06.09.1994 по 06.06.2000 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.05.1981, оскільки відсутній номер наказу при звільненні, що не відповідає вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993. Періоди трудової діяльності з 06.09.1994 по 06.06.2000 було запропоновано підтвердити показами свідків.

При цьому в графі трудової книжки де зазначається підстава внесення запису (документ, дата та номер) містятьня відомості про документ на підстві якого було звільнено позивачку "Пр. 07.06.2000 г. № 85-к"

28.06.2022 Позивачка повторно звернулася із заявою № 9465 про призначення пенсії за віком та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 05.07.2022 повторно відмовлено в призначенні даного виду пенсії. Згідно акту опитування свідків для підтвердження трудового стажу від 28.06.2022 свідками в тексті документу виступає директор Фірми Екопродсервіс ОСОБА_2 , якого було звільнено 03.03.2000 року та ОСОБА_3 , яка працювала на фірмі Екопродсервіс на посаді інспектора по кадрам з 05.01.1996 року по 01.06.2021 рік. При цьому відповідачами не надано оцінки свідченням ОСОБА_3 при прийнятті рішення від 05.07.2022 року та у відзиві.

Правова позиція суду.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

В силу ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши додані до справи матеріали, судом було встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.05.1981 в графі трудової книжки де зазначається підстава внесення запису (документ, дата та номер) містятьня відомості про документ на підстві якого було звільнено позивачку "Пр. 07.06.2000 г. № 85-к"

Так, при прийнятті рішення від 30.08.2022 № 20 про відмову в призначенні пенсії, відповідачем неправомірно відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю номеру наказу при звільненні.

Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В зазначеному нормативно-правовому акті не вимагається, щоб періоди трудової діяльності особи, яка підтверджує трудовий стаж обов`язково співпадали з періодами роботи свідків.

Згідно з даними Акту про опитування свідків для підтвердження трудового стажу від 28.06.2022 року підписаного головними спеціалістами та начальником відділу Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, ОСОБА_2 було звільнено трьома місяцями раніше, ніж Позивачку. При цьому рішенням № 802 від 05.07.2022 року не враховано свідчення ОСОБА_3 , яка працювала на підприємстві до 01.06.2001 року, що охоплює період з 30.03.2000 року по 06.06.2000 року.

Тому рішення від 30.08.2022 № 20 та № 802 від 05.07.2022 року прийнято не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовано доводи позивача наведені в позовній та не надано достатніх доказів. Тобто таких, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Зокрема не доведено відстутність трудового стажу Позивачки в період роботи з 06.09.1994 по 06.06.2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2 Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком незаконними.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію ОСОБА_1 врахуванням періоду роботи з 06.09 1994 року по 06.06.2000 рік на посаді бухгалтера в ТОВ «Екопродсервіс» з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з травня 2022 року.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.