Справа № 320/10272/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року справа № 320/10272/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Клименка В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників:

від позивача - Стефанович І.В.;

від відповідача-1 (Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби) - Семенчук Д.В.,

від відповідача-2 (Адміністрації Державної прикордонної служби) - Філіпова Г.М., Свириденко А.Г.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби (далі відповідач-1 та/або Житлова комісія), Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі відповідач-2) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації та Житлової комісії Державної прикордонної служби України, що полягають у неперенесенні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 07.09.2007 на 22.08.2000;

- зобов`язати Адміністрацію та Житлову комісію Державної прикордонної служби України змінити дату включення ОСОБА_1 зі складом сім`ї в кількості три особи у список загальної черги на поліпшення житлових умов з 22.08.2000.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 вперше був зарахований на квартирний облік складом 1 особа у загальному порядку в Котовському прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) з 22.08.2000, з 2017 року перебував на квартирному обліку складом 3 особи. В подальшому позивач, з особової справи дізнався, що під час служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні (09.09.2005 по 20.06.2007) він не був взятий на квартирний облік, і рішенням Житлової комісії НОМЕР_3 прикордонного загону його було зараховано на квартирний облік з 07.09.2007, без врахування попереднього часу перебування на квартирному обліку. В подальшому, в інших військових частинах, був зарахований на квартирний облік саме з 07.09.2007.

За наслідком встановлення таких обставин, позивач звернувся до відповідача-1 із рапортом від 22.01.2022 з проханням зарахувати його на квартирний облік у загальному порядку із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, починаючи зі служби в НОМЕР_4 прикордонному загоні, тобто з 22.08.2000, однак спільним рішенням керівництва та Житлової комісії від 20.10.2022, яке оформлено Протоколом №12, позивачу було відмовлено у задоволенні його рапорту.

Представник ОСОБА_1 вважає такі дії відповідачів протиправними, адже останні не ґрунтуються на вимогах закону і фактично спрямовані на зменшення часу перебування на квартирному обліку позивача на 7 років та відповідно збільшення строку очікування на отримання житла.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви.

10.06.2023 судом зареєстровані докази усунення недоліків позовної заяви від позивача, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 13.04.2023 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду.

12.07.2023 в Київському окружному адміністративному суді зареєстровано документи відповідача-2 на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2023 (т. 1, а.с. 60-150).

Також 12.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який поданий представником відповідача-2 Адміністрації Державної прикордонної служби України. Представник відповідача-2 стверджує про пропуск позивачем строку звернення до суду, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, адже жодної бездіяльності ним допущено не було та наголошує на відсутності у відповідача-1 процесуальних прав та обов`язків. При цьому, представник Адміністрації Державної прикордонної служби України акцентує увагу на тому, що дата постановки позивача на квартирний облік вже переглядалась рішенням житлової комісії у 2010 році та таке рішення не було скасовано.

24.07.2023 через систему «Електронний суд» (дата реєстрації в суді 25.07.2023) до Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог та стверджує про відсутність обставин пропуску ним строку звернення до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання до розгляду справи.

В судовому засіданні 09.11.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала, у той час коли представники відповідачів щодо їх задоволення заперечували.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серія НОМЕР_5 , який виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 24.01.2012 року.

Згідно з копією посвідчення Серія НОМЕР_6 від 12.03.2015 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (т.1, а.с.86).

Відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 84а-85) позивач:

- 03.08.2000-27.05.2001 військовослужбовець оперативно-розшукового відділення (місце дислокації контрольно-пропускний пункт «Котовськ») оперативно-розшукового відділу НОМЕР_4 прикордонного загону Південного напрямку Прикордонних військ України;

- 27.05.2001-20.10.2003 військовослужбовець НОМЕР_4 прикордонного загону Південного напрямку Прикордонних військ України;

- 20.10.2003-05.12.2003 у розпорядженні Голови Державної прикордонної служби України;

- 05.12.2003-30.04.2004 військовослужбовець НОМЕР_4 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 30.04.2004-09.09.2005 військовослужбовець НОМЕР_7 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 09.09.2005-28.04.2007 військовослужбовець НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 28.04.2007-21.06.2007 у розпорядженні начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби;

- 21.06.2007-01.08.2010 військовослужбовець НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби;

- 01.08.2010-31.08.2011 слухач курсу очного навчання 1 факультету Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького;

- 31.08.2011-23.06.2011 слухач курсу очного навчання факультету підготовки керівних кадрів Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького;

- 23.06.2012-15.05.2015 військовослужбовець Східного регіонального управління Державної прикордонної служби;

- 15.05.2015-27.05.2016 військовослужбовець НОМЕР_8 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 27.05.2016-28.02.2020 військовослужбовець оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Могилів-Подільський) оперативно-розшукового управління Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 28.02.2020-23.03.2020 у розпорядженні начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- 23.03.2020-16.07.2020 військовослужбовець НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби відділу Державної прикордонної служби України;

- 16.07.2020-по цей час військовослужбовець Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Згідно із довідкою від 27.04.2004 року №38, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у Котовському прикордонному загоні на квартирному обліку з 22.08.2000 року складом сім`ї 1 особи (а.с.37).

25.01.2022 в Адміністрації Державної прикордонної служби України зареєстровано рапорт ОСОБА_1 (вх. 52/1147-23-Вв), в якому останній просить на черговому засіданні житлової комісії Державної прикордонної служби України переглянути дату постановки на квартирний облік по Київському гарнізону в загальному порядку та зарахувати на облік разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку, починаючи з служби в НОМЕР_4 прикордонному загоні (т.1, а.с.75-76).

За результатами розгляду рапорту позивача спільним рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.10.2022, яке оформлено Витягом з протоколу №12, який затверджено Головою Державної прикордонної служби України 25.10.2022, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його рапорту з наступних підстав:

«полковник ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у загальному порядку з 07.09.2007. Рішення про зарахування на квартирний облік (протокол №88 від 30.12.2020) прийнято з урахуванням вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, відповідно до якого військовослужбовці, які переміщаються по службі в іншу місцевість, зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

За попередніми місцями проходження служби у НОМЕР_3 прикордонному загоні (з 23.03.2020 по 16.07.2020); НОМЕР_8 прикордонному загоні (з 15.05.2015 по 28.08.2020); Східному регіональному управлінні (з 23.06.2012 по 15.05.2015); в НОМЕР_3 прикордонному загоні (з 21.06.2007 по 01.08.2010) перебував на обліку саме з 07.09.2007.

У період проходження служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні (09.09.2005-28.04.2007) на квартирному обліку не перебував.

Питання щодо перегляду рішення про зарахування на квартирний облік та врахування періоду перебування на обліку у 2 прикордонному загоні (з 22.08.2000) розглядалось житловою комісією НОМЕР_3 прикордонному загоні (витяг з протоколу №7 від 04.02.2010) та прийнято рішення про залишення не змінною дати зарахування ОСОБА_3 на квартирний облік, а саме 07.09.2007. Враховуючи зазначене підстав для перегляду рішення немає» (т. 1, а.с. 74-75).

Тут і надалі Витяг з протоколу №12 та/або Протокол №12.

ОСОБА_4 категорично не погоджується із такою позицією відповідачів, з огляду на що звернувся до суду із даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону (ч. 2 ст. 47 Конституції України).

В силу вимог статті 38 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР) (у редакції, чинній станом на час подання позивачем рапорту) порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів (абзац 3 частини 1 статті 39 ЖК Української РСР).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 №30, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.1996 за №383/1408, затверджено Тимчасове положення про порядок забезпечення житловою площею в Прикордонних військах України (далі Тимчасове положення №30), яке установлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців за контрактом, робітників та службовців Прикордонних військ України.

Пунктом 2.1 розділу II Тимчасового положення №30 регламентовано, що суворе додержання установленого законом порядку розподілу жилої площі вимагає чіткої організації обліку осіб, які потребують одержання жилої площі та поліпшення житлових умов.

У Прикордонних військах питання, пов`язані з житловим облаштуванням військовослужбовців і членів їх сімей, штатних робітників та службовців, у тому числі й ведення квартирного обліку, покладено на квартирно-експлуатаційні служби і житлові комісії військових частин та напрямів, які розглядають і вирішують ці питання згідно з ЖК України, діючими нормами і правилами, встановленими органами місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Згідно з пунктами 2.7-2.13 розділу II Тимчасового положення №30 для прийняття на квартирний облік з метою одержання жилої площі чи поліпшення житлових умов військовослужбовці подають рапорт по команді (додаток N 1), а члени їх сімей, робітники та службовці - відповідні заяви командуванню.

У рапорті про прийняття на квартирний облік, який підписується усіма повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем і мають самостійне право на отримання житла й бажають разом з ним стати на облік, військовослужбовці вказують: чиїм наказом призначений на посаду, номер і дату наказу; персональний склад членів сім`ї (ступінь спорідненості - прізвище, ім`я та по батькові, рік народження); звідки прибули для подальшого проходження служби; наявність жилої площі за попереднім місцем служби; якими пільгами користується.

До рапортів (заяв) додаються такі документи за встановленою формою: довідка про перевірку житлових умов (при необхідності); довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку (Ф-3); відповідні документи про пільги; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи або місцем проживання; довідка про здачу жилої площі (додаток N 2); медичний висновок про захворювання; копія договору найму жилого приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу або в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності; довідки про незабезпечення жилою площею з кожної військової частини (якщо військовослужбовець не забезпечувався житлом при неодноразовому переведенні до інших військових частин) (додаток N 3); витяг з наказу про призначення на посаду в даній частині; довідка про стаж роботи в Прикордонних військах (для прапорщиків, мічманів, військовослужбовців за контрактом, робітників та службовців); інші документи при необхідності.

Подані рапорти (заяви) реєструються у книзі реєстрації рапортів (заяв) про взяття на квартирний облік (додаток 4). Книга має бути зареєстрована, сторінки пронумеровані, скріплені печаткою військової частини та підписана секретарем житлової комісії. Книга зберігається як документ суворої звітності.

Рапорти (заяви) на поліпшення житлових умов, які надійшли від військовослужбовців, робітників і службовців, з усіма доданими до них документами розглядаються на засіданні житлової комісії частини в термін один місяць з моменту подання рапорту (заяви), за яким приймається аргументоване рішення про постановку на облік чи відмову. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого розглядається питання про прийняття на облік

У випадках, коли для більш об`єктивного розгляду рапорту (заяви) необхідна спеціальна перевірка, подання додаткових документів, які необхідно запитувати у відповідних державних органах, установах, організаціях, та вжиття інших заходів, термін розгляду може бути продовжений, але не більше як на один місяць з повідомленням про це особі, яка подала рапорт (заяву).

Житлова комісія військової частини перевіряє житлові умови військовослужбовців і про результати перевірки складає акт (додаток N 5).

У рішенні житлової комісії про взяття на квартирний облік обов`язково зазначається дата прийняття на облік, склад сім`ї та підстава, за якою особу взято на облік, вид черговості надання жилих приміщень, у разі відмови - на якій підставі прохання про постановку на квартирний облік відхилено.

Військовослужбовці вважаються взятими на квартирний облік з дня винесення спільного рішення житлової комісії військової частини.

Військовослужбовці, взяті на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень (додаток N 6).

Книга має бути зареєстрована, сторінки пронумеровані, скріплені печаткою військової частини та підписані секретарем житлової комісії. Книга зберігається як документ суворої звітності.

На підставі рішення житлової комісії про взяття на квартирний облік особа,яка подала рапорт (заяву), заноситься до відповідного списку осіб, що потребують одержання жилої площі: у позачерговому порядку; у першочерговому порядку; у загальному порядку (додаток N 7).

Списки взятих на квартирний облік ведуться в квартирних органах військових частин.

Порядковий номер у списку проставляється в послідовності прийняття рішення житловими комісіями. Списки військовослужбовців, взятих на квартирний облік, та окремі списки осіб, що мають право першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, вивішуються для загального відома.

У той же час, за правилами пунктів 2.15-2.16 розділу II Тимчасового положення №30 на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, в якій містяться необхідні документи. Обліковій справі присвоюється номер, що відповідає номеру в книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилої площі. Облікові справи є документами суворої звітності. Вони зберігаються в місцях квартирного обліку військовослужбовців, а після одержання ними жилих приміщень - у районних державних адміністраціях або у виконавчих органах місцевих рад, чи квартирно-експлуатаційних службах частин, які видали ордер на заселення жилого приміщення протягом 5 років після одержання військовослужбовцем жилої площі і зняття його з квартирного обліку.

По закінченні терміну зберігання облікові справи знищуються у встановленому порядку.

Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок чого зникли підстави для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; припинення трудових відносин з Прикордонними військами України осіб, які перебували на обліку, окрім військовослужбовців, звільнених у запас за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на військовій службі; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання відомостей, що не відповідають дійсності і стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 14.03.2005 №189, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.03.2005 за №322/10602 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Голови Держкомкордону України», наказано уважати такими, що втратили чинність, зокрема Наказ Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - командуючого Прикордонними військами України від 20.01.96 N 30 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок забезпечення жилою площею в Прикордонних військах України", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 1996 року за N 383/1408. Наказ Адміністрації державної прикордонної служби України від 14.03.2005 №189 набрав чинності 03.04.2005.

Отже, порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців за контрактом, робітників та службовців Прикордонних військ України, який наведено судом вище, діяв до 03.04.2005.

Надалі, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (далі Порядок №1081).

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 №1040, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.01.2008 за №16/14707, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, яка визначає організацію забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах Державної прикордонної служби України після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей) (далі Інструкція №1040).

Суд нагадує, що згідно із довідкою від 27.04.2004 року №38, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебував у Котовському прикордонному загоні на квартирному обліку з 22.08.2000 року складом сім`ї 1 особи.

Разом з цим, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_9 ) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.06.2007 №844 ОСОБА_1 за час проходження служби в Мукачівському прикордонному загоні на квартирному обліку не перебував (з 09.09.2005 по 20.06.2007, т.1, а.с.146).

Відповідно до Витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.06.2008 (т. 1, а.с. 144, зворотній бік аркушу) на засіданні житлової комісії було розглянуто питання щодо законності постановки військовослужбовців на квартирний облік за попередньою датою перебування на обліку та запропоновано капітаном юстиції ОСОБА_5 згідно з п. 26 Порядку №1081 та п. 3.9 Інструкції №1040 скасувати рішення житлових комісій від 22.12.2006 №5 та від 07.09.2007 №3, щодо постановки військовослужбовців на квартирний облік за попередньою датою перебування на обліку та постановили датою зарахування на квартирний облік вважати щодо майора ОСОБА_1 07.09.2007 протокол №3.

Отже, в даному випадку дата постановки ОСОБА_1 на квартирний облік у Котовському прикордонному загоні на квартирному обліку з 22.08.2000 року складом сім`ї 1 особи змінилась, внаслідок прийняття вище окресленого рішення житлової комісії.

При цьому, згідно з Витягом з протоколу №7 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2010, за участю позивача, було розглянуто його рапорт щодо зміни дати постановки на квартирний облік з 07.09.2007 на 22.08.2000 та постановлено залишити рішення, яке оформлено протоколом №4 від 24.06.2008 в частині дати перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 залишено без змін (т. 1, а.с. 145-146).

Аналізуючи вказані обставини, суд констатує, що датою постановки позивача на квартирний облік є 07.09.2007.

Суд наголошує, що безпосередньо Витяг з протоколу №7 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2010 став підставою для прийняття спільного рішення керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.10.2022, яке оформлено Витягом з протоколу №12 про фактичну відмову у перегляді прийнятого рішення в частині дати постановки позивача на квартирний облік.

Станом на час вирішення спору по суті, як рішення, що оформлено Витягом з протоколу №4 від 24.06.2008, так і рішення, що оформлено Витягом з протоколу №7 від 04.02.2010, в судовому порядку не скасовано, відомості щодо окресленого у суду відсутні. Означені обставини не були заперечені представником позивача в судовому засіданні.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Адміністрації та Житлової комісії Державної прикордонної служби України, що полягають у неперенесенні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 07.09.2007 на 22.08.2000.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Аналогічний правовий підхід до визначення «протиправної бездіяльності» застосовано і в постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №160/6885/19.

Слід наголосити, що в межах даної адміністративної справи стверджувати про ознаки протиправної бездіяльності відповідачів не вбачається за можливе, адже спільним рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.10.2022, яке оформлено Витягом з протоколу №12, фактично відмовлено у перегляді рішення щодо дати постановки позивача на квартирний облік, яка визначено рішенням, яке оформлено Витягом з протоколу №4 від 24.06.2008, з урахуванням перегляду останнього рішення, що оформлено Витягом з протоколу №7 від 04.02.2010.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі №807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі №804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18, від 22 листопада 2019року у справі №815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі №815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі №1340/4044/18, від 23червня 2020 року у справі №820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі №805/3147/16-а).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 07.02.2022 у справі №826/11086/18.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позивачем не правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а вихід за межі позовних вимог зумовить зміну предмету спору, адже з метою захисту порушеного права ОСОБА_1 слід встановити обставини прийняття рішень, які оформлені Витягом з протоколу №4 від 24.06.2008 та Витягом з протоколу №7 від 04.02.2010.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог та приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідачів і, як наслідок, відсутність підстав для зобов`язання останніх вчинити певні дії.

Додатково, з приводу посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №760/750/16-а, від 02.11.2019 у справі №362/776/19, суд вказує, що такі висновки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки предметом їх розгляду було безпосередньо рішення житлової комісії та спір щодо визнання права військовослужбовця на зарахування до часу перебування на квартирному обліку певного проміжку часу. При цьому, судом було застосовано нормативно-правове регулювання спірних відносин безпосередньо в частині, що стосується військовослужбовців Міністерства оборони України.

З приводу ж посилання відповідача-2 у відзиві на позовну заяву на обставини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, суд зазначає, що позивач не був присутній на засіданні 20.10.2022, а відтак стверджувати, що про порушення своїх прав та інтересів останній дізнався 20.10.2022 не вбачається за можливе.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача відмітив, що Витяг з протоколу №12 він отримав лише в десятих числах січня 2023 року.

Разом з цим, представник відповідача-2, стверджуючи про пропуск позивачем строку звернення до суду не надав жодних належних та достатніх доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 про прийняте рішення, яке оформлено Витягом з протоколу №12 від 20.10.2022 раніше, аніж про те стверджує останній.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для висновку про попуск позивачем строку звернення до суду та зважаючи на викладення відповідачем-2 правової позиції, у наведеній частині, не шляхом подання окремого клопотання до суду, суд вважає за прийнятне надати оцінку таким твердженням безпосередньо у рішенні суду.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу витрат понесених позивачем на правничу допомогу.

У судовому засіданні 09.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення складено 05.12.2023.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.