Справа № 120/158/22-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 грудня 2023 р. Справа № 120/158/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про заміну стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі № 120/158/22-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 29.03.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №3337 від 23.11.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №3337 від 23.11.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області", з урахуванням раніше виплачених сум.

30.11.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження у якій просили замінити стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі № 120/158/22-а.

Ознайомившись з матеріалами заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її без розгляду з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, в порушення встановлених процесуальним законом вимог, заявниками не дотримано вимог частини 1 статті 167 КАС України, а саме форми, змісту заяви та не додано доказів надіслання (надання) копії такої заяви сторонам у справі.

Заява, подана без додержання вимог частини 1 статті 167 КАС України, позбавляє можливості суд вирішити питання по суті поданої заяви і позбавляє інших учасників справи бути проінформованими про зміст поданої заяви, та, відповідно, належним чином реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Частиною другою статті 167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (ч. 3 ст. 166 КАС України).

Крім того, заявникам слід врахувати, що відповідно до частин 1, 4 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заявляючи про заміну стягувача у виконавчому листі, не наведено відомостей про його отримання та не долучено його до відповідної заяви.

Також, не наведено відомостей щодо відкриття виконавчого провадження та не долучено відповідних матеріалів.

Слід зазначити, що відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже виконання судового рішення є кінцевою стадією судового захисту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно з частиною 1 статті 5 вказаного Закону покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Суд зауважує, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.01.2020 в справі №815/1303/17, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання, заміна сторони можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво).

Отже, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Тобто, заявникам варто обрати спосіб звернення для вирішення питання щодо процесуального правонаступництва, з урахуванням мотивів наведених вище.

З огляду на недотримання вимог частини 1 статті 167 КАС України та враховуючи наведені вище мотиви, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для вирішення по суті заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Відтак подану заяву належить повернути заявникам без розгляду на підставі частини 2 статті 167 КАС України.

Керуючись ст.ст. 44, 166, 167, 248, 256 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.11.2023 року про заміну стягувача у виконавчому повернути заявникам без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович