Справа № 420/27430/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 09.10.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0311-9/93393 від 12.07.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , у наданні пільги на отримання 50% знижки з оплати житлово-комунальних послуг з 09.05.2023;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області надати ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , пільгу на отримання 50% знижки з оплати житлово-комунальних послуг з 09.05.2023.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є ветераном війни та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як «Учасник війни», «Пенсіонер за віком» та має право на 50% знижку з оплати за житлово-комунальні послуги. 09.05.2023 вона звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області із заявою про надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме 50% знижки на оплату житлово-комунальних послуг для обслуговування будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповіддю Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області під № 1500-0311-9/93393 від 12.07.2023 позивачу було відмовлено у наданні пільг. Відповідач мотивував відмову тим, що дохід позивача перевищив суму, визначену механізмом реалізації права на отримання пільг з урахуванням доходу на оплату за житлово-комунальні послуги. Позивач не погоджується з такою позицією пенсійного органу та зазначає, що за даною адресою проживає вано та зареєстрована лише вона - ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 07.09.2023 року під №2023/007166534 та витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №1882/09-06 від 07.09.2023. Єдиним її доходом є пенсія, яка становить 4245 грн 76 коп (після збільшення), а до березня 2023 року пенсія становила 3739 грн 60 коп. Проте, цих коштів їй вистачає лише на продукти та на ліки, які їй необхідні, у зв`язку зі станом здоров`я. Оплачувати комунальні послуги, вона не зможе в повному обсязі, якщо у неї не буде пільги, яка належить їй згідно закону, що призведе до накопичення боргів.

Ухвалою судді від 16.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви з повним зазначенням адреси позивачки та в редакції у відповідності до вимог статті 5 КАС України.

06.11.2023 до суду надійшла заява (вх..№38623/23) ОСОБА_1 на усунення недоліків з додатком позовної заяви в якій вимоги викладені наступним чином:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у наданні пільги на отримання 50% знижки з оплати житлово-комунальних послуг з 09.05.2023, протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області надати ОСОБА_1 пільгу на отримання 50% знижки з оплати житлово-комунальних послуг з 09.05.2023.

13.11.2023 суддею ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.11.2023 до суду (вх.№ЕС/16037/23) від Головного управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що Головне у управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області не є належним відповідачем у справі з огляду на те, що ним жодних дій щодо відмови у наданні пільг не вчинялося. Зазначає, що середньомісячний сукупний дохід позивача за шість місяців перед зверненням становив 3913,27 грн, що перевищує податкову соціальну пільгу у розмірі 3760,00 грн, а відтак відмова у наданні пільги є правомірною.

29.11.2023 до суду (вх.№ЕС/16806/23) від Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказує, що у позивача відсутнє право на призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки середньомісячний дохід заявниці за попередні шість місяців перевищує значення 3760,00 грн.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 29.01.2004 (а.с.11), має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни та є пенсіонером за віком (а.с.12).

Відповідно до витягу з реєстру Костопільської територіальної громади від 07.09.2023 (а.с.15), ОСОБА_1 з 14.09.1971 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу №1882/09-06 від 07.09.2023 (а.с.14) про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована 1 особа - ОСОБА_1 .

Матеріали справи мстять відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.09.2023 (а.с.16), відповідно до яких ОСОБА_1 виплачено соціальні виплати з відповідних бюджетів, а саме жовтень 2022 року 976,10 грн, листопад 2022 року 1976,79 грн, грудень 2022 року 1976,79 грн, березень 2023 року 1000,00 грн.

Також, відповідно до виписки по картковому рахунку позивача, нею отримано пенсію у жовні 2022 року 3739,60 грн, у листопаді 2022 року 3739,60 грн, у грудні 2022 року 3749,50 грн, у січні 2023 року 3749,50 грн, у лютому 2023 року 3749,50 грн, у березні 2023 року 4245,76 грн, у квітні 2023 року 4245,76 грн.

Матеріали справи містять довідку від 21.11.2023 №7744/04-04-16 (а.с.54), яка видано Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Рівненській області, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Рівненській області і отримує пенсію за віком, у т.ч. у листопаді 2022 року 3739,60 грн, у грудні 2022 року 3749,50 грн, у січні 2023 року 3749,50 грн, у лютому 2023 року 3749,50 грн, у березні 2023 року 4245,76 грн, у квітні 2023 року 4245,76 грн.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області скерувало на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області лист від 12.07.2023 №1500-0311-9/93393 (а.с.13) у якому повідомляло, що по заяві від 09.05.2023 №5001 щодо призначення пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 11.07.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пільг, оскільки середньомісячний сукупний дохід родини заявниці за попередні шість місяців з моменту звернення становить 23479,62 грн. На одного члена сім`ї середньомісячний сукупний дохід становить 3913,27 грн, що перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Величина доходу у 2023 році складає 3760,00 грн.

Просило зазначену інформацію довести до відома заявниці.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області на адресу ОСОБА_1 скерувало лист від 31.10.2023 №34968-32680/П-02/8-1500/23 (а.с.38) у якому на електронне звернення заявника щодо пільг на оплату житлово-комунальних послуг повідомляє таке.

Відповідно до п.3 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім1ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (у 2023 році склав 3760,00 грн).

Відповідно до заяви від 09.05.2023 про призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг Вам відмовлено в наданні пільг, оскільки Ваш середньомісячний сукупний дохід за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

В інтегрованій комплексній інформаційній системі Пенсійного фонду України в підсистемі «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» технічна можливість щодо формування рішення про відмову в призначенні пільг відсутня.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пільг протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, формування в суспільстві шанобливого ставлення до них врегульовані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом:

- створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття;

- організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів;

- виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни;

- надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Згідно статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника війни, отже, на позивача поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначені пільги учасникам війни.

Відповідно до 1, 2, 4, 5, 6, 18 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни надаються такі пільги:

1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;

2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів);

4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);

6) 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення;

18) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Згідно частини 2 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Відповідно частини 3 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 статтю 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», було доповнено частиною 6, яка передбачала, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 частину 6 статті 14 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України частина 6 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України в рішенні від 18.12.2018 №12-р/2018 зазначив, що встановивши у частині шостій статті 14, частині другій статті 16 Закону № 3551 умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні частини п`ятої статті 17 Конституції України.

Конституційний Суд України вважає, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

Дослідивши матеріали справи та законодавство України у сфері соціального захисту громадян, Конституційний Суд України дійшов висновку, що рівноцінної заміни або компенсації скасованих пільг для учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, законодавець не передбачив.

Обмеження або скасування положеннями Закону № 76, які є предметом конституційного контролю, пільг, установлених Законом № 3551, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України виходить із того, що для відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг потрібно передбачити кошти у Державному бюджеті України, внести відповідні зміни до законів України.

Отже, встановивши невідповідність Конституції України (неконституційність) абзацу другого підпункту 1, абзацу другого підпункту 2, абзаців другого, третього, четвертого підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону № 76, частини шостої статті 14, частини другої статті 16 Закону № 3551, Конституційний Суд України вважає за доцільне відтермінувати втрату чинності цими положеннями на три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Конституційний Суд України рішенням від 18.12.2018 №12-р/2018 відтермінував на три місяці втрату чинності частиною 6 статті 14 Закону №3551 з метою відновлення державою попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, виділення коштів у Державному бюджеті України, та внесення відповідних зміни до законів України.

Отже, з 19.03.2019 (після збігу тримісячного строку з дня прийняття рішення Конституційного Суду України Верховною Радою України) частина 6 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» втратила чинність та застосуванню не підлягає.

Проте нормативно-правових актів щодо відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на виконання рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 Верховною Радою України не приймалось.

Враховуючи обов`язок держави відновити попередній рівень соціального захисту учасників війни, суд виходить з наявності у позивача права на отримання соціальних пільг у розмірі не меншому ніж той, який існував до внесення змін Законом №76-VIII від 28.12.2014 до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому посилання відповідачів на норми Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, суд вважає безпідставними, оскільки ця постанова була прийнята на реалізацію приписів Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», норми якого, як було вказано вище, визнані неконституційними.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивач має право на отримання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасник війни, оскільки наявність такого статусу дає йому безумовне право на такі пільги.

Отже, на переконання суду, дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу з 09.05.2023 пільги у розмірі 50 відсотків знижки оплати житлово-комунальних послуг Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є протиправними.

При цьому, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати з 09.05.2023 ОСОБА_1 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлово-комунальними послугами відповідно до п.п. 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та не надала доказів понесення інших судових витрат, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 09.05.2023 пільги у розмірі 50 відсотків знижки оплати житлово-комунальних послуг Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати з 09.05.2023 ОСОБА_1 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлово-комунальними послугами відповідно до п.п. 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідачі:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, );

-Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33004, м. Рівне, вул.Олександра Борисенка, 7, );

Суддя Олена СКУПІНСЬКА