Справа № 308/10238/23
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді Бедьо В.І.

при секретарі Шовак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справиза позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.-

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи відповідачем Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) UZ № 2305066 від 09.06.2023 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2023 року відповідачем по справі представником Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, інспектором з паркування Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради правонаступник якого є Департамент міської інфраструктури Фленьком Олександром Омеляновичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії UZ № 2305066 від 09.06.2023 року.

Відповідно до даної постанови водієм легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ S 600, ДНЗ НОМЕР_1 порушено правила паркування по вулиці Капушанській у місті Ужгород, а саме здійснення зупинки на перехресті та створення перешкод дорожньому руху, що передбачено п. 15.9 ПДР, що є підставою для адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача, оскаржувана постанова серії UZ № 2305066 від 09.06.2023 рокуне відповідає вимогам закону, оскільки у його діях не має складу адміністративного правопорушення, факт вчинення відповідного правопорушення не підтверджено належними доказами, відповідно така постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2023 року постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у вказаній адміністративній справі.

26.10.2023 року від представника позивача, надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача з первісного Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на належного, а саме на Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2023 року замінено неналежного відповідача у адміністративній справі № 308/10238/23 - Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на належного, а саме на Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, відзиву на позов до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

09.06.2023 року інспектором з паркування Управління муніципальної варти Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Фленьком О.О. постановлено постанову серії № 2305066 від 09.06.2023 рокупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1

Згідно з вказаної постанови 09.06.2023 року автомобіль марки MERCEDES-BENZ S 600, ДНЗ НОМЕР_1 з порушенням правил паркування по вулиці Капушанській у місті Ужгород, здійснив зупинку на перехресті та створив перешкоду дорожньому руху, що передбачено п. 15.9 ПДР, що є підставою для адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобами та матеріали справи доступні для ознайомлення за посиланням.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Конституції України принципу, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою ст. 122 КУпАП передбачено серед іншого, що порушення правил зупинки,стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 219 КУпАП встановлено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування (ч. 3 ст. 219 КУпАП).

У примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

У примітці до ст. 14-2 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Згідно зі ст. 279-3КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм КУпАП слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: опис обставин, установлених при розгляді справи.

В постанові, серед іншого, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої на складання постанови особи про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 4 ст. 283 КУпАП регламентовано, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 15.9 ґ ПДР регламентовано, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до п. 1.10 ПДР перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Суд звертає увагу, що в постанові не зазначено на перехресті яких вулиць здійснена зупинка т/з з відповідним порушенням, а вказано лише місце скоєння правопорушення вул. Капушанська, м. Ужгорода, хоча на думку суду, якщо особа обвинувачується у порушенні правил зупинки на перехресті, то в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути відображено точне місце вчинення правопорушення з позначенням перехрестя яких автодоріг, вулиць таке є.

Крім того із доданих фотоматеріалів не вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ S 600, ДНЗ НОМЕР_1 створює перешкоди для руху транспортних засобів чи пішоходів.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення та заперечень позивача видно, що місце скоєння правопорушення, класифіковане як «перехрестя», не позначено жодним дорожнім знаком, наприклад попереджувальними дорожніми знаками: 1.21 «Перехрещення рівнозначних доріг»; 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою»; 1.23.1-1.23.4 «Прилягання другорядної дороги» чи знаками пріоритету 2.1 «Дати дорогу»; 2.3 «Головна дорога» з табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги» чи дорожньою розміткою.

При цьому, на думку суду, враховуючи те, що перехрестя не позначено дорожніми знаками чи розміткою, водію самостійно об`єктивно складно встановити межі перехрестя, якими є уявні лінії між заокругленнями країв проїзної частини кожної з доріг, чи визначити, що ця ділянка дороги є перехрестям чи приляганням до дороги виїзду з прилеглої території.

З огляду на викладене суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу порушує конституційний принцип правової визначеності, відповідно до якого обмеження прав і свобод людини допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності особою того, що вона порушує встановлені правила та буде нести встановлену законом відповідальність.

В даному випадку, суд вважає, що в діях особи, яка здійснила зупинку, згідно з постанови від 09.06.2023 на вул. Капушанська, м. Ужгорода, на перехресті, відсутня така ознака складу адміністративного правопорушення, як вина, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, скасувати оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

постановив:

Скасувати постанову інспектора з паркування Фленько О.О. Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про накладення адміністративного стягнення серії UZ № 2305066 від 09.06.2023 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради(, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3) на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір у сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо