Справа № 160/25270/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстрована заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), яка надійшла в системі «Електронний Суд», в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 03.07.2023 про призначення пенсії по інвалідності та додані до неї матеріали, зарахувавши до страхового стажу період з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії по інвалідності. Зазначає, що має право на зарахування до страхового стажу періодів, щодо яких наразі відсутні відомості про сплату страхових внесків роботодавцем.
27 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, зазначає, що період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року не може бути зарахований до страхового стажу позивача, оскільки відповідні відомості в Реєстрі застрахованих осіб відсутні.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням відповідача від 10.07.2023 року №98 відмовлено позивачу в призначенні пенсії по інвалідності. Зазначено, що вік заявниці - 26 років 03 місці, страховий стаж - 01 рік 04 місяці 00 днів. До страхового стажу не враховано період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Листом Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області від 25.09.2023 року №802 повідомлено, що позивач перебувала в нього на обліку з 01.11.2020 року по 31.07.2023 року та отримувала державну допомогу при народженні дитини. Через активні бойові дії на території Луганської області Управління не здійснює своїх повноважень. зокрема, щодо призначення та нарахування державних соціальних допомог. В умовах воєнного стану Управління працю в дистанційному режимі. Доступ до внутрішніх баз даних, особових справ, виплатних та інших документів, які знаходяться в Управління, відсутній. Управління за період з 01.04.2022 року по 30.06.2023 року не має змоги надати звіт про проведені нарахування та виплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області від 27.06.2023 року №79 позивач знаходиться на обліку в цьому органі державної влади та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини за період з грудня 2020 року - червень 2023 року.

Аналогічні відомості містяться і в довідці Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області від 27.06.2023 року №78, в тому числі зазначено про призначення державної допомоги при народженні дитини з 01.11.2020 по 01.12.2023 року.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача в наявності відомості про сплату внесків за 2021 рік - повністю, 2022 рік - січень-березень,

Не погодившись з такою правовою поведінкою відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 8 ст. 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Згідно зі статтею 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року №178 (далі - Порядок №178).

Згідно пп. 2 п. 1 Порядку №178 цей Порядок визначає механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або допомогу при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №178 єдиний внесок нараховується: за осіб, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, - на суми допомоги при народженні дитини (крім суми, яка виплачується одноразово) та/або суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої за базовий звітний період

Пунктом 3 Порядку №178 встановлено, що єдиний внесок нараховується у розмірі 22 відсотки суми грошового забезпечення, допомоги або компенсації.

За осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, в тому числі у разі отримання декількох видів грошового забезпечення, допомоги або компенсації одночасно, єдиний внесок визначається у розмірі мінімального страхового внеску за кожну особу, встановленого законом.

Відповідно до п. 2 п. 4 Порядку №178 обчислення єдиного внеску провадиться такими платниками єдиного внеску (далі - платники): структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад - за осіб, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 1 цього Порядку.

Згідно пп. 1 п. 6 Порядку №178 сплата єдиного внеску здійснюється: за осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, - в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України.

Пунктом 7 Порядку №178 встановлено, що платники подають до територіальних податкових органів звіти про нарахування та сплату єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що встановлюється Мінфіном за погодженням з Пенсійним фондом України та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Зворотній підхід є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 01.03.2021 року у справі №423/757/17.

Отже, суд не вбачає підстав для покладання на позивача негативних наслідків від стану сплати внесків за нього його страхувальником. Так, органи державної влади не змогли надати змістовного обґрунтування відсутності відповідних відомостей щодо позивача, в той час як згідно довідок від 27.06.2023 року позивач отримувала допомогу при народженні дитини, щодо якої передбачено сплату страхувальником єдиного внеску (п. 8 ст. 11 Закону №1058-IV, пп. 2 п. 1 Порядку №178). Відповідно, відсутність відомостей про такі внески незалежно від підстав такої відсутності не є результатом дій позивача, в зв`язку з чим вона не може зазнавати негативного впливу від цієї юридичної ситуації.

Суд погоджується з формулюванням позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду починаючи з 01.01.2022 року, оскільки в спірному рішенні відповідача заперечено наявність внесків саме з цієї дати, що є явним невизнанням права позивача починаючи саме з цієї дати, попри зміст Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд також зауважує, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо судовий витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.07.2023 року №98 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2023 про призначення пенсії по інвалідності та додані до неї матеріали, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко