Справа № 308/18774/23
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № від 7988644 від 22.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 22.10.2023 року, об 04 год. 02 хв., заступником командира взводу батальйону роти №2 УПП в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції Михайлишин І.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7988644 від 22.10.2023р.

Даною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до змісту постанови: водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.10.2023 року о 04:36:55 год., в м. Ужгороді, по вул. Льва Толстого, 15, керуючи транспортним засобом «Opel Insignia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку у місці, де буде неможливий об`їзд автомобіля, що зупинився, чим порушив п. 15.9.ж Правил дорожнього руху України, - Порушення зупинок, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд ТЗ, що зупинився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову серії ЕАТ №7988644 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач вважає незаконною, необґрунтованою, такою що підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального та матеріального права.

З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає, що правопорушення, за яке його визнано винним, згідно до оскаржуваної постанови, він не вчиняв, у його діях відсутній склад вищевказаного адміністративного правопорушення, що передбачене інкримінованою статтею, а також будь якого іншого правопорушення.

Окрім того, Відповідачем порушено процедуру розгляду справи та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Також зазначає, що як видно із оскаржуваної постанови, така винесена за однією адресою ( АДРЕСА_1 ), а у фабулі вказана адреса: АДРЕСА_2 , що є порушенням Інструкції.

З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 вбачається, що така не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № від 7988644 від 22.10.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а справу провадженням закрити.

Представником відповідача - Управління патрульної поліції надано суду відзив на адміністративний позов, у якому відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що 22.10.2023 біля 04.36 екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді, вул. Толстого, 15, помітили транспортний засіб «Opel Insignia», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив ПДР України, а саме пункт 15.9 ґ ПДР України, здійснив зупинку ТЗ у місці де буде неможливий об`їзд автомобіля, що зупинився, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт правопорушення підтверджується наданими до суду відеозаписом з автомобільного відеореєстратора службового ТЗ поліцейських та усними поясненнями водія на відео з портативних відео реєстраторів (00.43 та 03.24). Водієм зазначеного автомобіля виявився ОСОБА_1 . Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач не вимагав скористатися допомогою правовою чи перекладача. Тим більше Позивач не був затриманий, свобода не була обмежена, тобто міг вільно переміщуватися, подзвонити адвокату, іншому фахівцю в галузі права. Позивач це не зробив й не намагався це зробити. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 15.9.ж ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузьма К.І. не з`явилися, однак надали суду заяви, про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задоволити.

Представник відповідача у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 22.10.2023 року, об 04 год. 02 хв., заступником командира взводу батальйону роти №2 УПП в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції Михайлишин І.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7988644 від 22.10.2023р., якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Зазначену постанову інспектор мотивував тим, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.10.2023 року о 04:36:55 год., в м. Ужгороді, по вул. Льва Толстого, 15, керуючи транспортним засобом «Opel Insignia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку у місці, де буде неможливий об`їзд автомобіля, що зупинився, чим порушив п. 15.9. ж Правил дорожнього руху України, - Порушення зупинок, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд ТЗ, що зупинився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Пункт 15.9 ПДР встановлює, що зупинка забороняється:

... ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З дослідженого судом відеозапису, який здійснювався на нагрудну камеру поліцейського встановлено, що транспортний засіб марки «Opel Insignia», державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив зупинку ТЗ на місці де буде неможливий об`їзд автомобіля, що зупинився, чим водій порушив ПДР України, а саме: порушив пункт 15.9 ж ПДР України.

Крім цього, факт вчиненого правопорушення на відео визнається самим ОСОБА_1 .

Також з дослідженого судом відео слідує, що інспектором поліції під час винесення оскаржуваної постанови дотримано вимог КУпАП та Інструкції.

Вказаним доказом спростовуються твердження позивача про протиправність винесення відносно нього оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оцінивши наведені вище докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності, передбачених законом підстав та відповідних доказів, що ним не спростовано під час розгляду справи, у зв`язку із чим в задоволенні позову, слід відмовити.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № від 7988644 від 22.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.12.2023 року.

Суддя В.М. Малюк