Справа № 420/16079/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Одеської області про визнання протиправною бездіяльність з не реєстрації запиту на витребування архівної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного архіву Одеської області про визнання протиправною бездіяльність Державного архіву Одеської області з не реєстрації «Запиту на витребування архівної інформації» (від 19.06.2023 про народження ОСОБА_2 1921 року народження, отриманого ДАОО 19 червня 2023 року), як документу вхідної кореспонденції.

Ухвалою від 10 липня 2023 року позовну заяву позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви.

17 липня 2023 року на виконання ухвали суду від позивача надійшла заява (вхід. № 23797/23) з належним чином засвідченими копіями документів.

Ухвалою суду від 16.08.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 червня 2023 року ним на електрону пошту Державного архіві Одеської області направлено «Запит на витребування архівної інформації» про народження ОСОБА_2 1921 року народження. Запит направлено у печатному вигляді і у від сканованому та приєднаному до листа. 20.06.2023 року позивачу на електронну адресу надійшла відповідь від ДАОО, якою у задоволенні запиту було відмовлено. Однак, прийнявши документ до виконання ДАОО не здійснено реєстрації вхідної кореспонденції та не надано реєстраційного вхідного індексу «Запиту на витребування архівної інформації», що позбавило його низки прав. Ненадання реєстраційного індексу (не реєстрація) «Запиту на витребування архівної інформації» Державним архівом Одеської області є такою, що не гуртується на нормах чинного законодавства, а як слід бездіяльність ДАОО - є протиправною. Така бездіяльність позбавляє позивача низки прав, у тому числі, можливості посилання на реєстраційний номер, а також вимагає доказувати, що документ дійсно був поданий.

Отже позивач вважаючи бездіяльність відповідача з не реєстрації запиту на витребування архівної інформації від 19.06.2023 протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Ознайомившись з позовною заявою, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію».

В ст.1 Закону України «Про інформацію» вказано, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про інформацію», право на інформацію забезпечується: …. створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів;…

Відносини, пов`язані із формуванням, обліком, зберіганням і використанням Національного архівного фонду, та інші основні питання архівної справи врегульовані Законом України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» від 24.12.1993 року № 3814-XII (далі - Закон № 3814-XII).

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 18 липня 2018 року № 760/А-2018 затверджене Положення про Державний архів Одеської області.

Відповідно до Положення про Державний архів Одеської області, Державний архів Одеської області (далі - ДАОО) є структурним підрозділом Одеської обласної державної адміністрації, що утворюється головою обласної держадміністрації, входить до її складу і в межах Одеської області забезпечує виконання покладених на ДАОО завдань (п.1). ДАОО підпорядкований голові обласної державної адміністрації, а також підзвітний та підконтрольний Державній архівній службі України (п.2). ДАОО у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Державної архівної служби України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, розпорядженнями голови обласної державної адміністрації, рішеннями обласної ради, а також цим Положенням (п.3). Основними завданнями ДАОО є: - забезпечення реалізації державної політики у галузі архівної справи та діловодства; - здійснення управління архівною справою і діловодством на території області, координація діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, зокрема приватних архівних установ, заснованих фізичними особами та/або юридичними особами приватного права (приватні архіви) у питаннях архівної справи і діловодства; - внесення до Національного архівного фонду архівних документів, що мають місцеве значення, ведення обліку та постійне зберігання цих документів, а також використання відомостей, що в них містяться; - проведення науково-методичної роботи в галузі архівознавства, документознавства та археографії, впровадження досягнень науки, техніки, передового досвіду в практику діяльності архівних установ; - здійснення контролю за діяльністю архівних установ і служб діловодства, забезпечення додержання законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи (п.4).

Згідно ст.18 Закону № 3814-XII, архівні установи у порядку, визначеному законодавством, надають документи Національного архівного фонду для користування фізичним та юридичним особам, створюють для цього відповідний довідковий апарат; видають архівні довідки, копії документів та іншим шляхом задовольняють запити фізичних і юридичних осіб; повідомляють про документи, в яких містяться відомості, що можуть бути використані державними органами і органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими сторонами; публікують, експонують та в іншій формі популяризують архівні документи, а також виконують інші функції, спрямовані на ефективне використання відомостей, що містяться в документах Національного архівного фонду.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» та з метою регламентації основних питань функціонування архівних установ України, що здійснюють формування, облік, зберігання документів Національного архівного фонду та використання відомостей, що в них містяться, Міністерством юстиції України наказом від 08.04.2013 № 656/5 затверджено Правила роботи архівних установ (далі - Правила № 656/5).

Форми використання відомостей, що містяться в архівних документах визначені в главі 4 розділу VI Правил № 656/5.

В главі 4 розділу VІ Правил № 656/5 визначено, що запити, що надходять до архіву, поділяють на такі види: соціально-правового характеру; тематичні; персональні; майнові (п.4.2). Персональні - запити, до яких належать біографічні, генеалогічні запити, що можуть стосуватися як самого заявника, так і інших осіб. Біографічний запит стосується інформації про перебіг життя та уточнення біографічних фактів фізичної особи. Генеалогічний запит має на меті надання інформації для встановлення родового та родинного зв`язку і має містити інформацію про двох або більше осіб, пов`язаних таким зв`язком, про історію сім`ї, роду (п.п. 4.2.3). Запити, що надійшли до архіву (поштою, електронною поштою, на особистому прийомі), підлягають обов`язковому розгляду за винятком анонімних запитів (п.п. 4.2.8). У разі отримання запиту електронною поштою із зазначенням зворотної поштової та електронної адреси автора запит роздруковують і розглядають в установленому законодавством порядку(п.п. 4.2.9). Про прийняття запиту до розгляду або вмотивовану відмову у розгляді інформують заявника (п.п. 4.2.10).

Вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності встановлений Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181) (далі - Правила № 1000/5).

Відповідно до п.2 розділу 1 Правил № 1000/5, службовий документ, це офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити; управлінський документ, це службовий документ, спрямований на виконання установою функцій, що забезпечують її діяльність. До управлінських документів належать організаційно-розпорядчі, первинно-облікові, банківські, фінансові, звітно-статистичні, планові, ресурсні тощо.

В розділі 1 Правил № 1000/5, зазначено, що відповідальність за організацію діловодства та архівної справи несе керівник установи. Контроль за оформленням на належному рівні документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах здійснюють їх керівники (п.6). Організація діловодства в установі покладається на службу діловодства. Служба діловодства розробляє інструкцію з діловодства установи, якою одночасно регламентуються питання організації діловодства у паперовій та електронній формах. (п.7).

Згідно розділу 1 глави III Правил № 1000/5, служба діловодства здійснює первинне опрацювання документів, що надійшли до установи, їх попередній розгляд, реєстрацію, передачу керівництву на розгляд, передачу виконавцям. Після виконання документи долучаються до справ (п.1). Документи, створені у паперовій формі, проходять і опрацьовуються в установі на єдиних організаційних та правових засадах організації документообігу із документами, створеними в електронній формі. Не допускається одночасного проходження одного і того самого документа в електронній і паперовій формі (п.2).

Відповідно до розділу 2 глави III Правил № 1000/5, усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано в службі діловодства (експедиції) (п.2). У разі надходження документів у сканованій формі їх інформацію роздруковують на папері із проставленням на верхньому полі документа надпису «Отримано в електронній формі» (п.4). Факт надходження документа до установи обов`язково фіксується шляхом проставлення на вхідних документах відмітки про його надходження до установи, яка проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому куті нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду (п.5).

Положеннями розділу 3 глави III Правил передбачено, що під час реєстрації документів в установі необхідно дотримуватися таких вимог: документи реєструються незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення; документи реєструються за документопотоками (вхідні, вихідні, внутрішні); документи реєструються лише один раз (вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня (якщо документ надійшов у неробочий час), створювані - у день підписання або затвердження); у разі передачі зареєстрованого документа з одного структурного підрозділу до іншого новий реєстраційний індекс на документі не проставляється; документи реєструються за групами залежно від назви виду, автора і змісту документів; окремо реєструються:….. запити на інформацію; (п.2). Реєстрацію документів проводить централізовано служба діловодства (п.3). Під час реєстрації документу надається умовне цифрове (літерно-цифрове) позначення - реєстраційний індекс. Елементами реєстраційного індексу є порядковий номер документа у межах групи документів, що реєструються, який доповнюється індексами, що застосовуються в установі, зокрема індексами за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ, тощо. Для вхідних документів реєстраційний індекс складається з порядкового номера та індексу за номенклатурою справ або іншого індексу, що застосовується в установі, наприклад: 123/01-12, де 123 - порядковий номер, 01-12 - індекс справи за номенклатурою (п.5). У разі застосування автоматизованої системи реєстрації документів може використовуватися штрих-код. Для вихідних документів штрих-код включає реєстраційний індекс і дату документа та розташовується у межах, зазначених у ДСТУ 4163:2020 для реквізитів бланка (п.6). В установах може застосовуватись одна з трьох форм реєстрації документів - журнальна, карткова та автоматизована (з використанням спеціальних комп`ютерних програм) (п.7).

В главі 4 розділу IIІ Правил № 1000/5 вказано, що зареєстровані документи передаються на розгляд керівництва установи в день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Телеграми, телефонограми та інші термінові документи передаються негайно (п.1). Керівнику установи відразу після реєстрації передаються акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та доручення вищих посадових осіб, запити, звернення, а також кореспонденція Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України, кореспонденція, що надходить від установ вищого рівня (п.2). Документи, розглянуті керівництвом установи, повертаються з резолюцією щодо їх виконання в службу діловодства, яка здійснює передачу документів на виконання (п.3).

В главі 5 розділу IIІ Правил № 1000/5 вказано, що безпосередній контроль за виконанням документів покладається на службу діловодства або службу контролю - спеціальний підрозділ або посадову особу, відповідальну за здійснення контролю. У структурних підрозділах безпосередній контроль за виконанням документів здійснює особа, відповідальна за діловодство (п.2). Контроль за ходом виконання документів здійснюється на всіх етапах проходження документа до закінчення строку його виконання (попереджувальний контроль за допомогою нагадувань) у порядку, визначеному інструкцією з діловодства установи (п.12). Після виконання документ знімається з контролю. Документи вважаються виконаними і знімаються з контролю після виконання завдань, запитів, повідомлення про результати заінтересованим установам і особам або після іншого підтвердження виконання (п.13).

Вимоги до виконання соціально-правових запитів юридичних та фізичних осіб, інших видів запитів, визначених підпунктом 4.2 пункту 4 розділу VI Правил роботи архівних установ України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 квітня 2013 року № 656/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2013 року за № 584/23116, на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок, копій або витягів з документів установлено В Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженому наказом Міністерства юстиції України 02.03.2015 № 295/5 (зареєстровано в Міністерств юстиції України 04 березня 2015 р за № 251/26696) (далі Порядок № 295/5).

В розділі І Порядку № 295/5 зазначено, що надання документної інформації за запитами юридичних та фізичних осіб здійснюється шляхом складання і надсилання документів, види яких визначено підпунктом 4.3 пункту 4 розділу VI Правил роботи архівних установ України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 квітня 2013 року № 656/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2013 року за № 584/23116 (п.4).

З досліджених судом доказів по справі судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15:18 направлено на електрону пошту Державного архіву Одеської області () «Запит на витребування архівної інформації» де визначено прохання про надання архівної довідки про народження ОСОБА_2 1921 року народження, (а.с.6-7).

20 червня 2023 року о 09:52 позивач отримав від Державного архіву Одеської області на електронну адресу відповідь на запит, де роз`яснено, що «…запити стосовно отримання інформації для генеалогічних досліджень наразі Держархівом в роботу не приймаються у зв`язку з великою завантаженістю запитами соціально-правового характеру та про отримання архівних довідок/копій для подальшого пред`явлення в державні органи України і за кордоном.» У зазначеній відповіді наявне посилання на веб-сайт Державного архіву Одеської області де наявна детальна інформація щодо роботи архіву. Також запропоновано конкретизувати мету отримання документу (а.с.6).

На офіційному веб-сайті Державного архів Одеської області (https://archive.od.gov.ua/2022/04/derzhavnyj-arhiv-informuye/), 01.04.2022 року розміщена інформація: «Відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про Національний архівний фонд та архівні установи», Положення про Державний архів Одеської області, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 18.07.2018 № 760/А-2018, з метою забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб у використанні документів Національного архівного фонду та з урахуванням необхідності належного збереження таких документів, Державний архів Одеської області з 01 квітня 2022 року відновлює роботу по виконанню запитів на платні послуги з надання архівних довідок та/або архівних копій документів, необхідних для подання до державних органів та консульської легалізації або проставляння апостилю. Звертаємо вашу увагу, що в першу чергу до роботи будуть прийматись запити соціально-правового характеру та запити, що надійшли від державних органів, установ та організацій. Запити щодо надання сканованих/електронних копій документів Національного архівного фонду тимчасово до роботи не приймаються. Запити, що надходять від фізичних та юридичних осіб країни - агресорки Російської Федерації, або тих, що подані за зверненнями (угодами, договорами) таких фізичних або юридичних осіб до роботи не приймаються. Термін виконання запитів про надання платних послуг становитиме до 45 календарних днів».

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що «листом від 04.07.2023 р. № 2681/06-21 відповідач повідомив позивача, що книги реєстрації актів цивільного стану про народження села Сухомлинове Березівського (Іванівського) району Одеської області за 1921 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили і вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років. У зв`язку із зазначеним не є можливим надати інформацію про народження ОСОБА_4 у 1921 році. Іншими врахованими відомостями щодо витребуваної інформації Державний архів Одеської області не володіє», (підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/18943/23 від 23 жовтня 2023 року (дата набрання законної сили: 23.11.2023) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114396305).

Отже з досліджених доказів в справі та встановлених обставин рішенням суду по справі № 420/18943/23, судом встановлено, що запит ОСОБА_1 на витребування архівної інформації стосовно народження його матері ОСОБА_5 від 19 червня 2023 року розглянуте Державним архівом Одеської області та надана відповідь 04.07.2023 року № 2681/06-21, а отже судом не встановлено порушення прав позивача на отримання інформації.

Крім того при розгляді даної справи судом не встановлено належних, достатніх та достатніх доказів щодо не реєстрації відповідачем запиту ОСОБА_1 на витребування архівної інформації від 19.06.2023 року про народження ОСОБА_2 1921 року народження.

Щодо посилання позивача на порушення його прав бездіяльністю відповідача щодо не реєстрації вхідної кореспонденції, суд зазначає наступне.

В статті 55 Конституції України вказано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке виникло внаслідок існування юридичного спору між особою, та, в даному випадку, суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

З даної правової позиції Конституційного Суду України вбачається, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Таким чином, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, така особа має право звернутися за судовим захистом.

Крім того, судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес.

У Рішенні від 1 грудня 2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

У відповідності до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судовому захисту в адміністративних судах підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому, визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв`язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

Порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.

Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Якщо відповідні рішення, дії чи бездіяльність протиправно, на думку особи, спричинили виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків особи (тобто є юридично значимими), особа може порушити питання про визнання протиправними таких рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що Державним архівом Одеської області були порушенні права чи законні інтереси, а також, що були створенні будь-які перепони позивачу у реалізації ним свого права на отримання інформації.

Враховуючи вище викладене, а також, що право позивача на отримання інформації не порушенні відповідачем, оскільки відповідь на запит позивачем отримана, а бездіяльність відповідача, щодо нездійснення реєстрації вхідної кореспонденції не підтверджена жодним належним, достовірним та достатнім доказом, а також, що діяльність Державного архіву Одеської області щодо реєстрації вхідної кореспонденції, жодним чином не порушила права позивача, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного архіву Одеської області про визнання протиправною бездіяльність Державного архіву Одеської області з не реєстрації «Запиту на витребування архівної інформації» (від 19.06.2023 про народження ОСОБА_2 1921 року народження, отриманого ДАОО 19 червня 2023 року), як документу вхідної кореспонденції - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державний архів Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 18, ).

Суддя О.А. Вовченко