Справа № 947/12063/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 947/12063/23
Перша інстанція: суддя Огренич І.В.,

повний текст судового рішення

складено 11.10.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 у справі №947/12063/23 про залишення позовної заяви без розгляду

У С Т А Н О В И В:

17.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №000122 від 01.01.2022 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.78-1 КУпАП за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку звернення до суду позивач зазначав, що 07.02.2022 ним направлено до Державної екологічної інстанції України скаргу на постанову про накладення адміністративного стягнення №000122 від 01.01.2022. Однак, жодного рішення за наслідками розгляду вказаної скарги отримано не було. У подальшому, у зв`язку із широкомаштабною військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, а 03.03.2023 державним виконавцем, у межах виконавчого провадження з примусового виконання постанови №000122 від 01.01.2022, прийнято постанову про арешт коштів боржника. З метою з`ясування результату розгляду скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення №000122 від 01.01.2022 до Державної екологічної інстанції України було скеровано адвокатський запит №14/03 від 14.03.2023, за наслідком розгляду якого лише 03.04.2023 отримано відповідь.

19.05.2023 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Київського районного суду м. Одеси подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 у справі №947/12063/23 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Приймаючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив із того оскарження позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення №000122 від 01.01.2022 в адміністративному порядку не є досудовим порядком вирішення спору, а альтернативним способом захисту своїх прав. Також, районний суд вказав, що останній день строку на звернення до суду з даним позовом закінчився 11.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану.

Не погодившись із ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 у справі №947/12063/23 ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуване судове рішення з направлення справи до районного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду, які викладено в постановах від 30.01.2018 у справі №210/3915/17, від 26.06.2018 у справі №473/653/17, згідно із якими подання скарг до вищого органу та очікування відповіді можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження. Решта доводів апеляційної скарги дублюють зміст позовної заяви в частині в частині, що стосується поновлення строку звернення до суду.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, що 01.02.2022 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) винесено постанову №000122 щодо визнання ОСОБА_1 (першого заступника директора ТОВ «ВАЛЬКОР») винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.78-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136грн.

Копію вказаного індивідуального акту ОСОБА_1 отримано 01.02.2022, про що свідчить відповідна відмітка на спірній постанові.

Не погодившись із постановою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2022 №000122 ОСОБА_1 оскаржено її в адміністративному порядку до Державної екологічної інспекції України.

Відповідну скаргу на адресу Державної екологічної інспекції України було надіслано 08.02.2022, що підтверджується наявними у матеріалах справи: фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 08.02.2022, службовим чеком та описом вкладення (а.с.24-26).

Як загальновідомо, 24.02.2022 відбулась повномаштабна військова агресія російської федерації на територію України.

Не отримавши від Державної екологічної інспекції України жодної відповіді на скаргу стосовно визнання протиправною та скасування постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2022 №000122, адвокатом позивача 14.03.2023 на адресу Державної екологічної інспекції України направлено запит про надання відповіді на скаргу.

Як зазначає позивач, відповідь на адвокатський запит від Державної екологічної інспекції України отримано лише 03.04.2023, у зв`язку з чим 13.04.2023 позовну заяву по пошті направлено до Київського районного суду м. Одеси.

Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням такого спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг процесуального строку звернення до суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частинами 1-5 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності унормовано приписами статті 286 КАС України.

Згідно із ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Зазначена позивачем в апеляційній скарзі обставина, а саме оскарження постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2022 №000122 в адміністративному порядку до Державної екологічної інспекції України носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом порядку оскарження індивідуального акту та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення десятиденним строком з дня її винесення, насамперед, обумовлено специфікою спорів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011р. №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Натомість, ані під час розгляду спірного питання в суді першої інстанції, ані під час його перегляду в суді апеляційної інстанції, позивачем не наведено вагомих обґрунтувань та не надано належних/допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

У контексті вирішення спірного питання апеляційний суд уважає не обґрунтованими посилання скаржника на оскарження постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2022 №000122 в адміністративному порядку до Державної екологічної інспекції України, адже звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення до вищестоящого органу не є безумовною і достатньою підставою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.2020 у справі №522/14986/19, від 26.01.2021 у справі №757/48987/18-а, від 16.02.2023 у справі № 697/1044/22, від 05.10.2023 у справі №750/8462/22, які, з урахуванням приписів частини 5 статті 242 КАС України, апеляційний адміністративний суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Між тим, колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №210/3915/17, від 26.06.2018 у справі №473/653/17, оскільки при вирішенні справи апеляційним адміністративним судом враховано останню правову позицію суду касаційної інстанції.

Крім того, слід відмітити, що посилаючись на введення в Україні воєнного стану скаржник не зазначає, яким чином дана обставина завадила йому своєчасно вернутись до суду з даним позовом.

В контексті наведеного необхідно також акцентувати увагу на тому, що постанову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2022 №000122 ОСОБА_1 отримано 01.02.2022 та строк на її оскарження закінчився 11.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 до суду із даною позовною заявою звернувся поза межами, передбаченого приписами чинного законодавства, строку.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування судового рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.122, 123, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 у справі №947/12063/23 про залишення позовної заяви без розгляду без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло