Справа № 520/16041/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 грудня 2023 року справа №520/16041/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити

певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якій, з урахуванням уточнень позовних вимог від 17.07.2023, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком за період з 01.11.2021 по 01.06.2023у повному обсязі;

- зобов`язати відповідача виплати позивачу недоотриману пенсію за віком за період з 01.11.2021 по 01.06.2023 у сумі 47 700,37 грн. та виплачувати у подальшому, починаючи з 01.06.2023, пенсію за віком розмірі не менш ніж позивач отримувала до 01.11.2021 з нарахуванням всіх пенсійних перерахунків, підвищення, доплат, надбавок, компенсацій та інших пенсійних виплат передбачених законодавством України та виплачувати - довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2005 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 2010 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Ізраїлі. Починаючи з 01.07.2010 відповідачем припинено нарахування та виплату пенсії позивача у зв`язку з виїздом останньої за кордон. Не погоджуючись з припиненням виплати пенсії, позивач звернулася до суду з відповідною позовною заявою. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 позивачу відновлено нарахування та виплату пенсії за віком та інших пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України, які вона отримувала до виїзду на постійне місце проживання за межі України, починаючи 01.12.2010. До жовтня 2021 року включно позивач отримувала пенсію за віком з урахуванням інших пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України. З 01.11.2021 позивачу відповідачем виплачується пенсія за віком у меншому розмірі, з посиланням на те що рішення суду у справі №2029/2а-4165/11 не містить зобов`язань щодо подальших перерахунків пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо непоновлення виплати пенсії є протиправними та такими, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 позовну заяву у цій справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. На адресу суду у строк, встановлений судом, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідачем 26.07.2023 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що пенсія позивача розрахована відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

У період з 15.07.2023 по 06.08.2023, 12.10.2023 та з 15.11.2023 по 03.12.2023 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивачу 03.09.2005 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка виплачувалася їй відповідачем до 01.07.2010.

У зв`язку з виїздом з України до держави Ізраїль позивачу було припинено нарахування та виплату пенсії.

Не погоджуючись із припиненням виплати позивачу пенсії з 01.07.2010, її представник звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з відповідною позовною заявою за захистом своїх прав.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 позивачу відновлено нарахування та виплату пенсії за віком та інших пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України, які вона отримувала до виїзду на постійне місце проживання за межі України, починаючи 01.12.2010.

На виконання вказаного рішення у справі №2029/2а-4165/11 позивачу поновлено нарахування та виплату пенсії за віком з 01.12.2010 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії позивача обчислено із страхового стажу 38 років 06 місяців 06 днів згідно з поданими до заяви про поновлення пенсії документів. Пенсія за віком нараховувалася та виплачувалася позивачу відповідачем з урахуванням інших пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України.

У подальшому, пенсія позивача збільшувалася за рахунок пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України та у жовтні 2021 року склала - 3344,47 грн.

У листопаді 2021 року на картку позивача, відкриту у відділенні №5 АТ ПУМБ банку міста Харкова, відповідачем було зараховано пенсію за листопад 2021 року у сумі 980,24 грн.

Позивач через свого представника звернувся з адвокатським запитом щодо отримання інформації щодо зменшення розміру пенсії позивачу.

Листом від 20.10.2022 №2000-0202-8/71067 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило позивача про те, що при ретельній перевірці пенсійної справи було виявлено, що позивачу пенсійним органом безпідставно проводилися усі перерахунки пенсії, оскільки постанова Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012, не містить зобов`язань щодо подальших перерахунків пенсії, розрахунок пенсії було переглянуто та приведено у відповідність. Крім того зазначено, що пенсію з 01.11.2021 встановлено у розмірі 980,24 грн., визначеному на дату набрання законної сили постанови Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача, позивач звернулася до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV), згідно з пунктом 2 частини першої статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону України №1058-IV під час перебування пенсіонера за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Слід зазначити, що договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення не укладено.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 8 Закону України №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у статті 1 Закону України №1058-IV, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно з абзацом 8 частини другої статті 5 Закону України №1058-IV виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до абзаців 1 та 2 частини першої статті 28 Закону України №1058-IV в редакції, що діяла на час поновлення виплати позивачці пенсії за віком, мінімальний розмір такої за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Таким чином, за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років пенсія за віком позивачки збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону України №1058-IV, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.

Відповідно до статті 27 Закону України №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп*Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

У ході розгляду справи судом встановлено, що страховий стаж позивача складає 38 років 03 місяці 06 днів та відповідно до розрахунків пенсії позивача за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років позивачу має призначатися доплата за 18 років понаднормового страхового стажу.

При цьому слід зазначити, що з дня поновлення виплати пенсії (з 01.07.2010) позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з вимогами Закону України №1058-IV; будь-яких обмежень прав пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Законами про державний бюджет України на відповідні роки передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган повинен здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням мінімального розміру пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли пенсійного віку та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому посилання відповідача на відсутність у судовому рішенні у справі №2029/2а-4165/11 вимог зобов`язального характеру, що були б адресовані пенсійному органу, щодо необхідності проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачці є безпідставними.

Із наведеного вбачається, що перерахунок пенсій має здійснюватися пенсійним органом самостійно за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Підвищення пенсій шляхом проведення індексації відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється на підставі частини 2 або частини 3 статті 42 Закону України №1058-IV.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії визначено Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (далі по тексту Постанова Кабінету Міністрів України №124).

Приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01.04.2020 у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 №124 встановлено:

- у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком, затвердженим цією Постановою, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127.

- з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком, затвердженим цією Постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118;

- з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Як зазначалося судом, постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 позивачу відновлено нарахування та виплату пенсії за віком та інших пенсійних надбавок, передбачених пенсійним законодавством України, які вона отримувала до виїзду на постійне місце проживання за межі України, починаючи 01.12.2010.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем поновлено виплату пенсії позивача з 01.12.2010, що не заперечується відповідачем у справі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що "не підлягають МП, признач. за рішенням суду в твердому розмірі з 01.12.2010", а фактична сума до виплати пенсії позивача з 01.12.2010 по 01.11.2021- довічно зафіксовано у сталому розмірі на рівні 980,24 гривень.

Однак суд вважає, що таке формулювання у протоколі про перерахунок пенсії суперечить положенням чинного законодавства, зокрема приписам статей 27, 28 та 42 Закону України №1058-IV.

До таких висновків суд дійшов з огляду на те, що судом у справі №2029/2а-4165/11- не визначався розмір пенсії, який підлягає поновленню та виплаті; також не встановлювалась заборона на здійснення масового перерахунку пенсії після її поновлення тощо.

Більше того, положеннями пенсійного законодавства не передбачено повноважень пенсійного органу діяти саме таким чином.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, у тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачці пенсії за віком у законодавчо встановленому розмірі з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що будь-які зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсійної виплати на органи Пенсійного фонду судом не покладалися, слід оцінити критично, оскільки відповідач зобов`язаний проводити перерахунок та виплату пенсії на підставі положень Закону України №1058-IV, зокрема статей 27, 28 та 42, а не користуватися наділеними державою повноваженнями на власний розсуд зокрема встановлювати виплату пенсії у сталому розмірі на рівні 980,24 гривень.

Відтак, дії відповідача щодо поновлення та виплати пенсії позивача у сталому розмірі, без врахування приписів статей 27, 28 та частини 2 статті 42 Закону України №1058-IV є протиправними.

Водночас, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача, адже поновлюючи виплату пенсії позивача на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.06.2011 у справі №2029/2а-4165/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 відповідачем вчинено дії, які виразилися у незастосуванні при поновленні такої пенсії згадуваних приписів Закону України №1058-IV.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача у частині непроведення перерахунку пенсії позивача відповідно до статей 27, 28 та частини 2 статті 42 Закону України №1058-IV, а тому задоволенню підлягає також і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача провести з 01.11.2021 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених приписів пенсійного законодавства.

Щодо позовних у частині виплати позивачу недоотриману пенсію за віком за період з 01.11.2021 по 01.06.2023 у сумі 47 700,37 грн., суд зазначає наступне.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого, є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зауважує, що не може підміняти визначений орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та виплати пенсії за віком, та на свій розсуд розраховувати суми такої пенсії, а тому позовні вимоги у вказаній частині є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, відтак, відсутні правові підстави для їх задоволення у цій частині.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд встановив, що за подання позовної заяви у цій справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією від 06.07.2023 №0.0..11, оригінал якої наявний у матеріалах справи.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є одна вимога немайнового характеру, а отже, ставка судового збору за подання даного позову становить 1073,60 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2021, без врахування вимог статей 27, 28 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2021, врахувавши при цьому вимоги статей 27, 28 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08.12.2023.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА