Справа № 160/13595/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Підгірне» до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною відмови в наданні інформації та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Підгірне» (далі ТОВ ФГ «Підгірне», позивач) до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якій позивач просив:
- визнати неправомірною відмову Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 29.05.2023р. №03-07/09/1753 в наданні публічної інформації на запит ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023р. №55;
- зобов`язати Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надати інформацію та документи на запит ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023р. №55, а саме: засвідчені копії містобудівної документації на місцевому рівні: діючого Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити кого саме позивач вважає відповідачами у цій справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, а у разі визначення двох відповідачів - зазначити позовні вимоги щодо кожного з них, а також копій цієї уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; належним чином завірених копій документів, долучених до позовної заяви, для суду та відповідно до кількості учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду від 21.06.2023 року, позивачем 26.06.2023 року було усунуто означені недоліки позовної заяви та надано до суду уточнену позовну заяву, в якій у якості відповідача вказано Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та в якій позивач просить суд:
- визнати неправомірною відмову виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 29.05.2023р. №03-07/09/1753 в наданні публічної інформації на запит ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023р. №55;
- зобов`язати Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надати інформацію та документи на запит ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023р. №55, а саме: засвідчені копії містобудівної документації на місцевому рівні: діючого Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що листом Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 29.05.2023р. №03-07/09/1753 протиправно та необґрунтовано відмовлено у наданні публічної інформації на запит ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023р. №55, а саме: засвідчених копій містобудівної документації на місцевому рівні - діючого Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою, оскільки визначені ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» підстави для відмови у задоволенні запиту позивача у розглядуваному випадку були відсутні, а посилання відповідача на запроваджений воєнний стан не може бути підставою для відмови у наданні запитуваної інформації, тим більше, що попередньо листом від 04.05.2023р. №03-09/11/1462 відповідач повідомляв позивача про продовження строку розгляду його запиту від 27.04.2023р. №55 у зв`язку із великим обсягом запитуваної інформації, що свідчить про те, що для підготовки запитуваних позивачем документів (через їх великий обсяг) відповідачу потрібен був додатковий час, однак, в подальшому відповідач взагалі відмовив у їх наданні. Щодо посилання відповідача на те, що запитувана містобудівна документація містить інформацію про місцезнаходження об`єктів комунальної та соціальної інфраструктури, то така ж сама інформація міститься й на абсолютно відкритому та доступному інтернет ресурсі Google Map (Гугл Карти), на якому зазначені всі об`єкти, до того ж з точними їх координатами. Також позивачем зауважено, що на його запит з приводу того, чи дійсно містобудівна документація є інформацією з обмеженим доступом, листом Дніпропетровської РВА Дніпропетровської області від 06.12.2022р. №3/23-3492 повідомлено, що обмеження стосувалися лише певної інформації, розміщеної на офіційних сайтах, і обмеження щодо надання містобудівної документації відсутні та не застосовувалися. Вважаючи оскаржувану відмову відповідача протиправною та такою, що порушує право позивача на доступ до публічної інформації, ТОВ «ФГ Підгірне» звернулося з цим позовом до суду.
07.09.2023р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ТОВ «ФГ Підгірне» викладено позицію, аналогічну висловленій у позовній заяві, та зауважено, що необхідність отримання запитуваної публічної інформації була обумовлена прийнятим Слобожанською селищною радою рішенням про надання дозволу на розроблення Детального плану території, прилеглої до об`єктів нерухомості позивача, з наявністю охоронних санітарних зон навколо тваринницького комплексу ТОВ «ФГ Підгірне» в межах населеного пункту смт Слобожанське (смт Ювілейне стара назва).
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФГ Підгірне» звернулося до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та до Селищного голови Камінського І.М. з запитом про надання публічної інформації від 27.04.2023 року №55, в якому, посилаючись на приписи Закону України «Про доступ до публічної інформації», просило надати завірені належним чином копії діючого Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою.
Вказаний запит отримано Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 27.04.2023р. (вх.№7130), що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, проставленим на цьому запиті.
Листом Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04.05.2023р. №03-09/11/1462, за підписом Селищного голови Камінського І.М., позивача повідомлено про продовження строку розгляду його запиту від 27.04.2023р. №55 у зв`язку із великим обсягом запитуваної інформації відповідно до ч.4 ст.7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на 20 робочих днів, тобто до 01.06.2023р.
Листом Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 29.05.2023р. №03-07/09/1753, за підписом в.о. Селищного голови Шаповалова І., позивачеві відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що Генеральний план та план зонування смт Слобожанське містить інформацію про місцезнаходження електро-, газорозподільних станцій, сонячних електростанцій, комунальних підприємств, об`єктів соціальної інфраструктури та інше, які з початком повномасштабного вторгнення систематично піддаються ракетним обстрілам і розголошення місцезнаходження вищезазначених об`єктів може завдати значної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку в умовах воєнного стану, шляхом здійснення коригування цілей ворогом, оскільки, починаючи з 24 лютого 2022 року через масовані ракетні обстріли російською федерацією України були завдані значні руйнування та пошкодження інфраструктури по всій території України, в тому числі енергосистеми, що призвело до аварійних екстрених та стабілізаційних відключень світла. Факт ракетних обстрілів є загальновідомим та таким, що не потребує доведення. Щодо суспільного інтересу в отриманні цієї інформації зазначено, що зі змісту запиту позивача не вбачається наявності дискусії з питань, що хвилюють суспільство чи його частину, необхідності роз`яснення питань, які важливі для актуальної суспільної дискусії; дієвому контролю за надходженням та витрачанням публічних коштів, розпорядженням державним або комунальним майном, розподіленням соціальних благ; запобіганню розтраті, привласненню публічних коштів і майна, запобіганню незаконному особистому збагаченню публічних службовців; захисту довкілля, виявленню завданої або можливої шкоди екології, обізнаності суспільства про дійсний стан довкілля та чинники, які на нього впливають; виявленню ризиків для здоров`я людей, для громадської безпеки і порядку, запобігання їм та їхнім наслідкам; виявленню шкідливих для людини наслідків діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб; інформуванню про діяльність органів публічної влади (державних органів, органів місцевого самоврядування), про їхні внутрішні правила, організацію роботи та інше. Натомість, розголошення містобудівної документації (генерального плану, плану зонування та пояснювальної записки), що містить повну, достовірну та конкретизовану інформацію про місцезнаходження об`єктів комунальної та соціальної інфраструктури може спричини значні, негативні та, з високою ймовірністю, невідворотні наслідки в умовах воєнного стану та систематичних ракетних обстрілів. При цьому смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області знаходиться на незначній відстані від обласного центру м. Дніпро Дніпровського району Дніпропетровської області, у прифронтовій зоні, що підвищує рівень ризику завдання шкоди ворогом громаді. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні запиту позивача відмовлено відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні запитуваної позивачем публічної інформації, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому частиною 2 статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено у Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Згідно зі ст.3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Статтею 12 Закону №2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
При цьому пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Визначене поняття «суб`єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб`єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI. У зв`язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов`язки розпорядника інформації, у тому числі обов`язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VI).
Згідно із ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а тому відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI сільські, селищні, міські ради є розпорядниками інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Залежно від того, у чиєму володінні знаходиться запитувана інформація, належним відповідачем за позовами щодо доступу до публічної інформації у таких випадках є або відповідний представницький орган місцевого самоврядування (сільська, селищна, міська, районна, обласна ради) або виконавчий орган місцевого самоврядування.
У даному випадку, зважаючи на те, що запитувана позивачем інформація надавалася Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, то саме останній є розпорядником такої інформації, що відповідачем не заперечується, відтак, він є належним відповідачем у цій справі.
Згідно з п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частинами 2-5 статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
За приписами ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Такі випадки встановлені частиною першою ст.6 Закону №2939-VI, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Згідно з ч.2 ст.6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
При цьому таке обмеження можливе при дотриманні всіх указаних вимог. Тобто розпорядник повинен застосовувати «трискладовий тест» - вимоги, передбачені частиною другою статті 6 Закону №2939-VI, - з урахуванням особливостей вищевказаних положень. Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих у частині другій статті 6 Закону №2939-VII трьох вимог означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова в доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Частинами 3 та 4 статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.
Водночас, ч.8 ст.6 Закону №2939-VI встановлено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
При цьому також необхідно враховувати, що відповідно до положень частини першої статті 7 Закону №2939-VI не передбачено можливості для суб`єктів владних повноважень відносити інформацію до конфіденційної. Такі суб`єкти можуть обмежувати доступ до інформації лише шляхом віднесення її до службової або таємної відповідно до закону.
Водночас, за приписами ч.2 ст.22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
При цьому ч.3 ст.22 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Згідно з ч.6 ст.22 Закону №2939-VI відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
З наведених вище законодавчих норм слідує, що за загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлюються законом (частина друга статті 1 Закону № 2939-VI, частина друга статті 20 Закону № 2657-XII). Таким законом є Закон №2939-VI. Положенням статті 6 Закону №2939-VI, зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша), та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для обмеження доступу до таких видів інформації (частина друга). Водночас, належність запитуваної інформації до конфіденційної, таємної або для службового користування на підставі статей 7, 8, 9 Закону №2939-VI відповідно не є єдиною достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є конфіденційною або таємною або для службового користування та за умови застосування сукупності вимог пунктів 1-3 частини другої статті 6 Закону №2939-VI (частина друга статті 6, частина перша статті 8, частина перша статті 9, п. 2 частини першої статті 22 Закону №2939-VI). При цьому розпорядник інформації, за запитом на інформацію, який відповідає вимогам статті 19 Закону №2939-VI, зобов`язаний або задовольнити його, надавши запитувачу достовірну, точну та повну інформацію, або відмовити у задоволенні такого запиту за умови існування законних підстав, які перелічені в частині першій статті 22 Закону №2939-VI, або повідомити запитувача, що запит направлений належному розпоряднику, або застосувати відстрочку в задоволенні запиту на інформацію, передбачену ч.6 ст.22 Закону №2939-VI, можливість застосування якої залежить від неможливості надання інформації в передбачені цим Законом строки в сукупності з настанням обставин непереборної сили.
Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який безперервно триває і станом на теперішній час.
При цьому Законом України «Про правовий режим воєнного стану» не передбачено прямої можливості встановлювати будь-які заборони чи обмеження щодо виконання обов`язків розпорядників з розгляду запитів чи оприлюднення публічної інформації.
Разом з цим, суд погоджується з позицією відповідача щодо того, що у зв`язку із запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану обмеження доступу до публічної інформації має певні особливості, на які варто зважати при вирішенні питання про її оприлюднення. Такі особливості можуть бути пов`язані, зокрема з характером інформації, яка підлягає оприлюдненню, режимом роботи розпорядника інформації, наближеністю розпорядника інформації до місця проведення бойових дій тощо. Право на інформацію в умовах дії правового режиму воєнного стану може бути обмежено. При цьому обмеження доступу до відповідної інформації має здійснюватися в кожному окремому випадку з обов`язковим дотриманням сукупності вимог, визначених у ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Як слідує з дослідженого судом запиту ТОВ «ФГ Підгірне» про надання публічної інформації від 27.04.2023 року №55, цей запит містив всі необхідні реквізити, передбачені ст.19 Закону №2939-VI, а позивач просив у цьому запиті надати завірені належним чином копії діючого Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою, тобто надати певні документи, що містять публічну інформацію.
Відмовляючи у наданні позивачу запитуваної інформації, відповідач посилався на те, що запитувані позивачем документи (Генеральний план та план зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою) містять інформацію з обмеженим доступом у розумінні ч.2 ст.6 Закону №2939-VI, а саме: Генеральний план та план зонування смт Слобожанське містить інформацію про місцезнаходження електро-, газорозподільних станцій, сонячних електростанцій, комунальних підприємств, об`єктів соціальної інфраструктури та інше, які з початком повномасштабного вторгнення систематично піддаються ракетним обстрілам і розголошення місцезнаходження вищезазначених об`єктів може завдати значної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку в умовах воєнного стану, шляхом здійснення коригування цілей ворогом, оскільки, починаючи з 24 лютого 2022 року через масовані ракетні обстріли російською федерацією України були завдані значні руйнування та пошкодження інфраструктури по всій території України, в тому числі енергосистеми, що призвело до аварійних екстрених та стабілізаційних відключень світла, і наведені факти є загальновідомими, а, отже, не потребують доведення; водночас, викладені в запиті позивача обставини не свідчать, що існує певний суспільний інтерес в отриманні запитуваної інформації, що переважає можливу шкоду, яка може бути завдана інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, у разі надання такої інформації; натомість, розголошення містобудівної документації (генерального плану, плану зонування та пояснювальної записки), що містить повну, достовірну та конкретизовану інформацію про місцезнаходження об`єктів комунальної та соціальної інфраструктури може спричини значні, негативні та, з високою ймовірністю, невідворотні наслідки в умовах воєнного стану та систематичних ракетних обстрілів, тим більше, що смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області знаходиться на незначній відстані від обласного центру м. Дніпро Дніпровського району Дніпропетровської області, у прифронтовій зоні, що підвищує рівень ризику завдання шкоди ворогом громаді.
Суд враховує вищенаведені доводи відповідача та погоджується з тим, що дійсно загальновідомими, тобто такими, що не потребують доведення у розумінні приписів ч.3 ст.78 КАС України, є обставини систематичних масованих ракетних обстрілів з початком повномасштабного вторгнення з боку російської федерації об`єктів критичної інфраструктури України, в тому числі електростанцій, трансформаторних підстанцій з метою знищення енергосистеми України, а також ракетних обстрілів мостів, нафтобаз та інших об`єктів.
При цьому відповідно до п.2, п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
За приписами ч.ч.2,3 ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів; 8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.
Зважаючи на змістовні і складові частини генерального плану населеного пункту та плану зонування, що є обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що запитувані позивачем документи - Генеральний план та план зонування смт Слобожанськ містять інформацію, що у сукупності з існуванням правового режиму воєнного стану та у контексті приписів ч.2 ст.6 Закону №2939-VI може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом, зокрема, інформацію щодо розташування об`єктів критичної інфраструктури, які піддаються періодичним масованим ракетним обстрілам з боку російської федерації, і розголошення такої інформації на теперішній час може нести загрозу інтересам національної безпеки, територіальної цілісності та/або громадського порядку у вигляді нанесення ракетних ударів по вказаним об`єктам критичної інфраструктури та їх знищення, і така шкода є істотною та переважає право на оприлюднення такої інформації в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Разом з цим, суд зауважує, що ч.15 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що доступ до матеріалів генерального плану населеного пункту, крім інформації, яка відповідно до закону становить державну таємницю або належить до інформації з обмеженим доступом, не може обмежуватися. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури, веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування, внесення відповідних даних до Державного земельного кадастру та містобудівного кадастру. У разі наявності в генеральному плані населеного пункту інформації, яка відповідно до закону становить державну таємницю або належить до інформації з обмеженим доступом, така інформація подається у вигляді окремого файлу, формат якого визначається Кабінетом Міністрів України, та підписується кваліфікованими електронними підписами відповідальними особами, які розробили генеральний план. Візуалізація даних генерального плану населеного пункту здійснюється також за допомогою програмно-апаратних засобів Державного земельного кадастру, містобудівного кадастру, інших геоінформаційних систем, а також шляхом їх відтворення на паперових та/або інших твердих носіях у вигляді текстових, графічних та інших зручних для візуального сприйняття матеріалів.
Наведена норма кореспондується з вищевказаними приписами ч.8 ст.6 Закону №2939-VI, якою встановлено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ; якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Таким чином, обмеживши позивачу доступ до всіх запитуваних ним документів - Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою, які містили як і інформацію з обмеженим доступом, так і іншу відкриту для доступу інформацію, відповідач порушив приписи ч.8 ст.6 Закону №2939-VI, а також положення ч.15 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Водночас, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.
Також суд зауважує, що запитувана позивачем інформація не потребувала від відповідача вжиття заходів для того, щоб створити нову інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, бо поданий позивачем запит стосувався існуючих документів, тобто інформації, зафіксованої на відповідних носіях, що перебувають у володінні відповідача, як розпорядника запитуваної інформації.
За наведених обставин, відмова Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у доступі ТОВ «ФГ Підгірне» до публічної інформації за запитом від 27.04.2023р. №55, оформлена листом від 29.05.2023р. №03-07/09/1753, є протиправною.
Відповідно до ст.23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.
У розумінні ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд враховує, що уразі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
У цьому випадку відповідачем при розгляді інформаційного запиту позивача частково вирішено питання щодо можливості надання ТОВ «ФГ Підгірне» запитуваної інформації, бо, з посиланням на те, що запитувані документи містять інформацію з обмеженим доступом, без зазначення вичерпного переліку такої інформації (з наведенням приблизного переліку такої інформації), протиправно відмовлено у наданні цих документів.
Зважаючи на наведене у сукупності та встановлення судом протиправності відмови Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у доступі ТОВ «ФГ Підгірне» до публічної інформації за запитом від 27.04.2023р. №55, оформленої листом від 29.05.2023р. №03-07/09/1753, суд, з метою ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути по суті запит на інформацію ТОВ «ФГ Підгірне» від 27.04.2023р. №55 відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» і з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та надати позивачу запитувану ним у цьому запиті інформацію, а саме: засвідчені належним чином копії чинного Генерального плану та плану зонування смт Слобожанське з пояснювальною запискою, за винятком інформації з цих документів, що є інформацією з обмеженим доступом у розумінні ч.2 ст.6 Закону №2939-VI.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позов ТОВ «ФГ Підгірне» слід задовольнити частково, бо підстав для зобов`язання відповідача надати позивачеві запитувані останнім документи у повному обсязі, тобто й з тією інформацією, яка є обмеженою у доступі відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2939-VI, відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому ч.3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на положення вказаної статті та на часткове задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього пропорційно до частини задоволених позовних вимог у сумі 1789,33грн.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77-78, 241-246, 250, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у доступі Товариству з обмеженою відповідальністю «ФГ Підгірне» до публічної інформації за запитом від 27.04.2023р. №55, оформлену листом від 29.05.2023р. №03-07/09/1753.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова