Справа № 580/2238/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2023 року Справа № 580/2238/23

м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку заяву про відвід судді у адміністративній справі № 580/2238/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , Командування Сухупутних військ Збройних Сил України, ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_6 (адреса для листування: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ); Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Хоменка 19, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, ), Військова частина НОМЕР_8 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, постановив ухвалу.

28.03.2023 вх. № 11760/23 ОСОБА_1 (представник позивача - адвокат Галушка В.В. згідно ордеру серії ВС №11909037) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , просить (клопотання від 24.04.2023 вх. №15709/23):

- визнати протиправним та скасувати наказ від 18.11.2022 №171 од «Про результати службового розслідування», прийнятий Командувачем Сухупутних військ Збройних Сил України (командиром військової частини НОМЕР_2 генерал-полковник ОСОБА_2 , як командувачем оперативно стратигічного угруповування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за яким ОСОБА_1 - командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 4 окремої танкової бригади Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_6 ) у військовому званні капітан притягнуто до дисциплінарної відповідальності - накладене дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь до військового звання «старший лейтенант»;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 21.11.2022 №464 командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (командира військової частини НОМЕР_4 ), яким ОСОБА_1 на виконання наказу №171 од понижено у військовому званні на один ступінь до військового звання «старший лейтенант».

11.10.2023 вх.43669/23 (в підсистемі «Електронний суд» 11.10.2023) позивач подав заяву про відвід судді Трофімовій Л.В. у цій справі, що 11.10.2023 скерована судом за вих. № 580/2238/23/22440/23 до Шостого апеляційного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи №580/2238/23, що надіслана 10.10.2023 за вих. №580/2238/23/11/23 ДСК на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про витребування матеріалів справи (ЄДРСР 113570499) з метою вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 у справі №580/2238/23. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року без змін.

06.12.2023 вх. 54791/23 справа №580/2238/23 повернута до Черкаського окружного адміністративного суду, призначене судове засідання для розгляду заяви від 11.10.2023 про відвід судді на 08.12.2023.

07.12.2023 вх.54928/23 третя особа військова частина НОМЕР_8 (на електронну пошту суду) направила повідомлення: про відсутність підстав щодо самовідводу судді у справі №580/2238/23 та підстав для відводу згідно п.4 ч.1 ст.36 КАС України.

08.12.2023 вх. 55054/23 представник позивача надав до суду клопотання про розгляд заяви про відвід без його участі, заяву про відвід просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтуванні підстав для відводу зазначається про недовіру до суду у контексті процесуальних рішень у цій справі, тому сторона має сумнів у безсторонності судді щодо сприяння відповідачеві. Викладені у заяві припущення (на думку позивача) викликають сумніви, який стверджує: недовіра до судді викликана послідовністю упереджених щодо мене діянь (дія та бездіяльність) і порушення принципів правової визначеності та рівності учасників, тому відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного суд очинства України заявлений відвід.

Відвід - це коли заяву подають учасники провадження стосовно інших, якщо у них існує сумнів щодо їхньої неупередженості. При самовідводі заяву подають особи стосовно самих себе (https://ti-ukraine.org/news/shho-take-vidvid-samovidvid-i-chomu-yih-zastosovuyut/). Вища рада правосуддя ухвалила звільнити суддю з посади - суддя заявляв, за відсутності належних правових підстав, самовідводи (https://lexinform.com.ua/v-ukraini/suddyu-zvilneno-za-zlovzhyvannya-samovidvodamy/).

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід судді учасниками справи. Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише у апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, тому незгода сторони з судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Серед основних засад судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст.129 Конституції України).

Згідно з пунктом 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Згідно з частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 45 КАС України заявлення завідомо безпідставного відводу визначено як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України»: у пунктах 66, 67 рішення зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі варто визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» вказав, що Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1 відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Зловживання правом на самовідвід не допускається. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

У рішенні ВРП від 21.04.2021 №908/3дп/15-21 зазначено: для того, щоб вирішити, чи є у конкретній справі правомірні підстави сумніватись у неупередженості судді, необхідно взяти до уваги й думку скаржника, яка при цьому не повинна мати вирішального значення. Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. З метою запобігання недопущенню в подальшому будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді цієї справи, враховуючи позицію відповідача, задля уникнення перешкод у розгляді справи та вирішення заяви по суті в цілому, зважаючи, що будь-яке подальше рішення у цій справі викликатиме сумніви в його об`єктивності та безсторонності, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення заяви ОСОБА2 про відвід судді. Належним способом захисту своїх прав, передбаченим для учасників справи у випадку незгоди із процесуальним рішенням судді, є оскарження судових рішень у визначеному законодавством порядку (https://hcj.gov.ua/doc/doc/5515).

Згідно з вимогами частини 4 статті 9 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною 2 статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або під час підготовки справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Довірі до суду сприяє висока відповідальність судді під час відправлення правосуддя.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддею процесуальних рішень.

Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими. Заявником на стадії підготовчого провадження у заяві від 11.10.2023 (сформована в підсистемі «Електронний суд») не обґрунтовано фактів та обставин у контексті небезсторонності чи упередженості суду та не надано доказів на їх підтвердження та наявності інших обставин у контексті оприлюднених в ЄДРСР ухвал №112123745, №112093317, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час підготовки і забезпечення розгляду справи №580/2238/23.

Заява не містить тверджень щодо обставин, що за об`єктивними критеріями виключали би участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ухвалою ЄДРСР №112093317 суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_6 та Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (07735288).

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 24.06.2008 у справі № 2/164-35/246 та від 30.03.2016 у справі № 814/3015/14, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його прав і обов`язків.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Ухвала від 10.07.2023 ЄДРСР 112123745 була предметом перегляду судом апеляційної інстанції і залишена 24.11.2023 без змін.

З`ясувавши зміст заяви, оцінивши докази і доводи на підтвердження позиції позивача, беручи до уваги висновки Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2023 ЄДРСР про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 - судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року без змін, суд дійшов висновку, що суб`єктивне і суперечливе припущення про послідовність процесуальних дій судді не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин та фактів, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді Л.В.Трофімової, у зв`язку з чим, з урахуванням пункту 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про відвід належить визнати необґрунтованою.

Керуючись статтями 2, 9, 36, 39, 40, 45, 49, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву позивача ОСОБА_1 від 11.10.2023 вх.43669/23 про відвід судді Л.В.Трофімової у адміністративній справі № 580/2238/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_6 ; Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Військова частина НОМЕР_8 про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів.

Заяву позивача про відвід судді у адміністративній справі № 580/2238/23 передати у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення судді, який буде здійснювати її вирішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА