Справа № 240/32231/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/32231/23

категорія 113060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмовому провадженні клопотання про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом керівником Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Олевської районної спілки споживчих товариств про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області із позовом до Олевської районної спілки споживчих товариств про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Підставою для звернення керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області з даним позовом до суду стала бездіяльність Олевської районної спілки споживчих товариств щодо невжиття заходів для приведення в належний технічний стан та готовність захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №23167, що знаходиться по вул. Володимирська, 3, м. Олевськ, Коростенський район, Житомирська область.

Ухвалою від 17 листопад 2023 року провадження в адміністративній справі №240/32231/23 за даним позовом було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

04 грудня 2023 року Олевська районна спілка споживчих товариств подала до суду клопотання (вх.№81859/23), в якому просила здійснювати розгляд адміністративної справи №240/32231/23 за правилами загального позовного провадження. Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначив, що подав до суду відзив на позовну заяву, в якому навів аргументи та докази щодо невизнання позовних вимог, оскільки ним усунена частина виявлених порушень, а інша частина зазначених позивачем порушень фактично не є порушеннями з огляду на те, що відповідні технічні засоби не передбачені проектом. Вказані обставини, на переконання відповідача, свідчать про те, що характер спірних правовідносин не є простим, потребує більш глибокої оцінки та дослідження.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з приписами ч. 2 ст.12 КАС України та ст. 257 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. При чому, частиною 4 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

З позовної заяви керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області вбачається, що вона не відносить до справ, які розглядаються виключно у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до норм частини 1 статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 2 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 10 ч. 6 ст. 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 257 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд також зазначає, що клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не містить вагомих обґрунтувань щодо необхідності такого розгляду чи наявності істотних підстав для розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019 у справі №826/7244/18, а саме: бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд керуючись ч. 6 ст.262 КАС України прийшов до висновку про відмову представнику позивача в задоволенні клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України сторона не позбавлена права подати до суду всі докази, на які вона посилається для обґрунтування своєї позиції, та у письмовій формі викласти обґрунтування своєї правової позиції у справі.

З огляду на зазначене, клопотання Олевської районної спілки споживчих товариств про розгляд адміністративної справи №240/32231/23 в порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 242, 243, 248, 256, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Олевської районної спілки споживчих товариств про розгляд адміністративної справи №240/32231/23 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Е.Черняхович