Справа № 405/4613/23
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4613/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Кадука Віталія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Кадука В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 435314 від 24.06.2023 року. В обґрунтування позову вказав, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а саме за завідомо неправдивий виклик поліції. Однак, за даним твердженням позивач не згоден, оскільки 23.06.2023 року невідомі йому особи у військовій формі незаконно його затримали, у зв`язку з чим позивач і здійснив виклик поліції. Відповідач, виносячи оскаржувану постанову, не взяв до уваги показання всіх свідків події, не долучив аудіо та відеодокази та застосував до позивача максимально допустимий розмір стягнення без жодної мотивації. За таких обставин просить скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.09.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 13.06.2023 року подав до суду відзив на позову, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що 23.06.2023 року позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію 102 та повідомив, що працівники Національної гвардії та ТЦК його затримали і не надали свої посвідчення, що не відповідало дійсності. При цьому, працівник Національної гвардії пояснив, що він під час несення служби отримав від особи жіночої статі повідомлення про те, що невідома особа справляє природні потреби біля «Лісової пісні». Під час обходу було виявлено та зупинено ОСОБА_1 , який був схожий на дану особу. ОСОБА_1 перед викликом поліції перебував в стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу пред`явити документи відмовився їх надавати, мотивуючи це незаконністю таких вимог, після чого викликав патрульну поліцію. Вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, на позивача було накладено стягнення в межах, передбачених законом. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГАБ № 435314 від 24.06.2023 року, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Кадуком В.В., 23.06.2023 року о 18:15 год. в м. Кропивницький, вул. Преображенська, 18, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію 102 та повідомив, що працівники Національної гвардії та ТЦК його затримали і не надали свої посвідчення, хоча такої події не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 17).

Так, згідно довідки з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 23.06.2023 року о 18:13 год. заявник ОСОБА_1 звернувся на лінію 102 та поскаржився на працівників Нацгвардії та ТЦК, які затримали його, чим порушили ст. 146, та не надали свої посвідчення заявникові. Прибувши на місце виклику поліцейські поспілкувалися із заявником, який підтвердив свою скаргу, та іншим учасником події -працівником Нацгвардії. Останній повідомив, що заявник повідомляє інформацію, яка не відповідає дійсності (а.с. 29).

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 23.06.2023 року під час несення служби з ОГП на маршруті патрулювання 618, він отримав в усній формi від громадянки, повідомлення, що особа справляє природні потреби біля «Лісової пісні» та була одягнена в білу футболку, чорні джинсові шорти, чорні кросівки, після чого було запропоновано громадянці зробити виклик по лінії 102. Під час обходу маршруту патрулювання було виявлено та зупинено громадянина схожого за описом вище вказаної громадянки. Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме ст. 32, пункту 1 було запропоновано пред`явити документи, що посвідчують особу. Особа відмовилась надавати документи, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не має права перевіряти документи. Особі було повідомлено про Закон України «Про Національну гвардію», а саме ст. ст. 1; 13. Під час спілкування свідку було помітно, що особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а саме нечітка хода, запах з порожнини рота. Після чого, даний громадянин викликав патрульну поліцію по лінії 102 та повідомив неправдиву інформацію (а.с. 30).

Водночас, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.06.2023 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 23.06.2023 року близько 18:20 год. йшли біля Центрального ринку по вул. Преображенська, 18 в м. Кропивницький. В цей час їх зупинили невідомі особи у військовій формі. Поспілкувавшись з ними ОСОБА_1 та ОСОБА_3 запитали в них чи їх затримано, на що ці особи відповіли їм, що ні. Після цього, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжили рух, однак до них майже відразу застосували фізичну силу, а саме ОСОБА_1 схопили за лікоть. На прохання ОСОБА_1 повідомити підстави затримання та надати свої документи невідомі особи у військовій формі відмовились, після чого ОСОБА_1 був змушений викликати поліцію, для того щоб зупинити незаконні дії даних осіб. Через деякий час приїхали поліцейські та не розібравшись в ситуації викликали ОСОБА_1 до поліції на наступний день для розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 32-33).

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 24.06.2023 року він 23.06.2023 року о 18:00 год. зустрівся з ОСОБА_1 після чого разом пішли на ринок. Там вони зустріли осіб, які представилися працівниками ТЦК та СП і Національної поліції. На їх вимогу надати документи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовилися та отримавши відповідь, що вони не затримані, пішли далі по справам. Однак працівники ТЦК зупинили їх за допомогою фізичного втручання шляхом затримання. Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_3 викликали поліцію, однак поліцейські виявилися знайомими між собою та відмовилися реагувати на їх виклик. Потім, поліцейські звинуватили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в тому, що вони справляли природні потреби у громадському місці, що не відповідало дійсності (а.с. 34-35).

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Зі змісту матеріалів справи судом встановлено, що 23.06.2023 року о 18:13 год. від ОСОБА_1 надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що він незаконно затриманий працівниками ТЦК та Національної гвардії України, які відмовилися пред`являти свої посвідчення та вказати правові підстави затримання. Позивач здійснив виклик поліції, оскільки у нього виник конфлікт із особою у військовій формі, зокрема військовослужбовцем Національної гвардії України ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що позивач вважав вимогу ОСОБА_2 про пред`явлення позивачем документів незаконною.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд відзначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, характеризується виключно прямим умислом, тобто суб`єкт правопорушення усвідомлює, що викликає працівників поліції за відсутності будь-яких підстав для цього, передбачає настання шкідливих наслідків від цього шляхом відволікання працівників поліції від виконання службових обов`язків, і бажає настання таких наслідків.

Разом з тим, самий лише факт того, що подія, з приводу якої був здійснений виклик, не підтвердилась, не вказує на завідому неправдивість виклику, оскільки особа може об`єктивно чи суб`єктивно помилятися з цього приводу. Суд вказує, що для зазначення, що виклик поліції є завідомо неправдивим, таку обставину необхідно достеменно встановити. Суб`єктивна думка поліцейського, що його викликали на виклик безпідставно, не є доказом неправдивого виклику.

При цьому, суд критично ставиться як до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , так і до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки вони були сторонами конфлікту, внаслідок якого ОСОБА_1 здійснив виклик поліції.

Водночас, інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили здійснення позивачем саме умисного неправдивого виклику поліції, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не враховував обставини, наведені в ч. 2 ст. 33 КУпАП, та не обґрунтував необхідності накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу саме у максимальному розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що позивач вчинив дане правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГАБ № 435314 від 24.06.2023 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Крім того, відповідно до вимог ст. 139 КАС України з УПП в Кіровоградській області ДПП за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Кадука Віталія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГАБ № 435314 від 24.06.2023 року, винесену інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Кадука Віталія Валерійовича відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний