Справа № 160/18917/22
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 24.10.2022 року він звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка була надіслана для розгляду відповідачу 2. Крім того, позивач звернувся до відповідача 1 із заявою щодо підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням відповідача 2 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що пільговий стаж не підтверджений, а саме: не зараховано до пільгового стажу період з 28.03.1986 року по 17.04.1986 року, з 01.07.1988 року по 05.04.2001 року, у зв`язку з відсутністю пільгової довідки. За наслідками розгляду заяви позивача відповідачем 1 прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 01.02.1999 року по 23.01.1995 року та з 28.01.2000 року по 05.04.2001 року.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 01.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином та своїм правом на подання відзиву не скористались, жодних пояснень, заяв або клопотань не подано.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2022 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та з заявою про підтвердження періодів роботи для зарахування до пільгового стажу.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №40 від 28.10.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до пільгового стажу не зараховані періоди з 28.03.1986 по 17.04.1986 та з 01.07.1988 по 05.04.2001 на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відсутня пільгова довідка.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №10 від 01.11.2022 року, комісією прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 01.02.1999 по 23.01.1995, з 28.01.2000 по 05.04.2001, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2.

Не погодившись з рішеннями відповідачів позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-ІV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу 1 ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відтак, страховий стаж набутий до 01.01.2004 р. (моменту набрання чинності Закону №1058-IV), підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закон №1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року (далі Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами умов праці за час виконання робіт до 21.08.1992 та за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових

умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93

№637.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в трудовій книжці.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, яка була чинною в періоди з 1985 року по 1994 рік, право на пільгову пенсію мали особи, які виконували роботу монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Відповідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, №36 від 16.01.2003 року, право на пільгову пенсію мають монтажники по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій (код 2290000а-14612).

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , останній працював:

- з 04.06.1985 року по 20.09.1985 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 2 розряду на період проходження виробничої практики;

- з 28.03.1986 року по 17.04.1986 року монтажником 4 розрядку з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

- з 15.05.1986 року по 01.06.1988 рок проходив службу в рядах радянської армії;

- з 01.07.1988 року по 05.04.2001 року працював в Акціонерному товаристві «ДСК»: з -01.07.1988 року по 28.12.1988 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 3 розряду, 28.12.1988 року присвоєно 4 розряд монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, 23.07.1990 року переведено майстром на монтажну ділянку № 2, 01.08.1991 року переведено прорабом.

Відповідно до особової картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 з червня 1985 року працював монтажником.

Згідно особової картки №825 ОСОБА_1 з 1986 року працював техніком - будівельником.

Відповідно до наказу ДПУ 118 АОЗТ «Донбасстальконструкція» №3 від 24.02.2005 року затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, які підлягають пільговому пенсійному забезпеченню. Згідно переліку до наказу посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій віднесена до посад, працівники, яких мають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно наказу по Маріупольському управлінню 118 АОЗТ «Донбасстальконструкція» від 24.01.1995 року за підсумками атестації робочих місць за умовами праці, до робочих місць, виробництв, професій та посад, до робітників, які мають право на пільгову пенсію за Списком № 2, віднесено, зокрема, професію монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій Розділ ХХVІІ «Будівництво, реконструкція, техпереозброєння, реставрація і ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» (03001-03157, 157 чол).

Відповідно до наказу по Маріупольському управлінню №118 АОЗТ «Донбасстальконструкція» №5 від 23.01.2000 року за наслідками атестації робочих місць за умовами праці, підтверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад про пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, зокрема, право на пільгову пенсію мають монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій Розділ ХХVІІ «Будівництво, реконструкція, техпереозброєння, реставрація і ремонт будівель, споруд та інших об`єктів», код 2290000а-14612 «Монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій».

Згідно архівної довідки КУ «Трудовий архів м. Маріуполя» Маріупольської міської ради від 03.03.2017 року № 0918/05-01 ОСОБА_1 працював в Жданівському СУ 118 треста «Азовстальконструкція», монтажником 4 розряду з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій з 28.03.1986 року (наказ №61-к від 28.03.1986р.) по 17.04.1986 року (наказ № 76- к від 17.04.1986 року).

Відповідно до архівної довідки КУ «Трудовий архів м. Маріуполя» Маріупольської міської ради від 03.03.2017 року № 0928/05-01, ОСОБА_1 працював в маріупольському ДПУ 118 АОЗТ «Донбассстальконструкція», монтажником з монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій 3 розряду, майстром, прорабом з 01.07.1988 року (наказ № 122 від 01.07.1988 року) по 05.04.2001 року (наказ № 31-к від 05.04.2001 року).

Згідно до історичної довідки ДП Управління № 118 м. Маріуполя, Жданівське СУ 118 трест «Азовстальконструкція» переіменовано в Маріупольське СУ 118 треста «Азовстальконструкція».

У зв`язку з реорганізацією треста «Азовстальконструкція» і передислокацією його в м. Сімферополь СУ 118 передано в трест «Донбасстальконструкція».

Відповідно до наказу Української корпорації «Укрмонтажспецстрой» треста «Донбассстальпродукція» з 01.01.1992 року перетворено в орендне підприємство «Донбассстальконструкція».

Орендне підприємство «Донбассстальконструкція» з 29.04.1994 року перетворено в Акціонерне товариство закритого типу «Донбассстальпродукція».

СУ 118 АОЗТ «Донбассстальпродукція» перетворено в Дочірнє підприємство У 118 АОЗТ «Донбассстальпродукція».

Згідно Єдиного державного реєстру, Дочірнє підприємство Управління №118 м. Маріуполя АТЗТ «Донбасстальконструкція» припинено.

Підставою для відмови відповідачем-2 у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах стало не зарахування до трудового стажу останнього періодів роботи з 28.03.1986 по 17.04.1986 та з 01.07.1988 по 05.04.2001 року, у зв`язку з відсутністю пільгової довідки.

Підставою для відмови позивачу у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2, відповідно до рішення відповідача-1, стало відсутність наказів по підприємству про проведення атестації робочих місць.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій наказів Маріупольського управління 118 АТЗТ «Донбасстальконструкція» підтверджено проведення атестації робочого місця позивача у 1995 році та 2000 році.

Щодо атестації робочого місця позивача, суд виходить з наступного.

Записами трудової книжки позивача підтверджено, що у спірні періоди останній виконував роботу монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, тобто виконував роботу із шкідливими та важкими умовами праці.

Згідно правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Судом встановлено, що ДП управління №118 АТЗТ «Донбасстальконструкція» припинено.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється за правилами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, на підставі документів, визначених у пункті 11 цього Порядку, у тому числі, виданих архівними установами, зокрема, довідок про заробітну плату, або інших документів, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Позивачем на підтвердження періодів роботи із шкідливими і важкими умовами праці, а саме на підтвердження того, що він виконував роботу монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, подано суду архівні довідки про роботу на посадах монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, у тому числі, за періоди з 28.03.1986 року по 17.04.1986 року, з 01.07.1988 року по 05.04.2001 року.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачами протиправно прийняті оскаржувані рішення.

Відповідно до п. д частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що в стаж роботи, яка надає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації і перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Запис №1 трудової книжки позивача підтверджує, що останній з 04.06.1985 року по 20.09.1985 року прийнятий монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій на період проходження виробничої практики. Працівники за даною посадою відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, мали право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. Отже суд приходить до висновку, що період з 04.06.1985 року по 20.09.1985 року є таким, який підлягає зарахування до пільгового стажу позивача.

Відповідно до пункту «в» частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

02 червня 2005 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2636-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження військової служби» (далі Закон №2636), який набрав чинності з 01 січня 2006 року.

На підставі п.1 розділу І Закону №2636 абз.2 п.1 ст.8 Закону №2011 був доповнений реченнями такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Перебування позивача на військовій службі в період з 15.05.1986 року по 01.06.1988 року підтверджено записом у трудовій книжці, а також військовим квитком. Таким чином, зазначений період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Відтак, вимога про зарахування до пільгового трудового стажу періодів: з 04.06.1985 року по 20.09.1985 року, з 28.03.1986 року по 17.04.1986 року, з 01.07.1988 року по 05.04.2001 року, з 15.05.1986 року по 01.06.1988 року підтверджена позивачем належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачами, та підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 року в справі №816/1229/14 зазначено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ у Львівський області про відмову в призначенні пенсії №40 від 28.10.2022 року та рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №10 від 01.11.2022 року, а тому підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з дня виникнення права на призначення пенсії, тобто з 09.10.2022 року, суд виходить з наступного.

Статтею 58 Закону України №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пенсію позивача.

Також, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення, розрахунок, перерахунок пенсії, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідач-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 24.10.2022 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі по справі, як суб`єкти владних повноважень, не довели суду правомірність та законність своїх дій всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 1488грн. 60коп.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.10.2022 року №40 про відмову у призначенні пенсіїКірдану ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №10 від 01.11.2022 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 ОСОБА_1 періоди: з 04.06.1985 року по 20.09.1985 року, з 28.03.1986 року по 17.04.1986 року, з 01.07.1988 року по 05.04.2001 року, а також період військової служби з 15.05.1986 року по 01.06.1988 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополіта Андрея, буд.10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488грн. 60коп. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова