Справа № 420/11743/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 420/11743/23

адміністративне провадження № К/990/39957/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі №420/11743/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області (третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022 від 16.05.2023 за № 01/163/13 відомостей про надбавку за особливості проходження служби в розмірі 27 % та відомостей про премію в розмірі 10 %;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 420/12563/22, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р. із включенням до неї таких відомостей: посадовий оклад - 9 530 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - полковник - 2 080 грн, надбавка за вислугу років (45%) - 5 224,50 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 % ) - 1 429,50 грн, та відомостей про надбавку за особливості проходження служби в розмірі 50 % від посадового окладу розміром 9 530 грн з урахуванням окладу за спеціальним званням розміром 2 080 грн, надбавки за вислугу років розміром 5 224,50 грн та відомостей про премію в розмірі 160 % від посадового окладу розміром 9 530 грн, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 24.08.2023 (залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023) у задоволенні позову відмовив.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 28.11.2023 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (направлена поштовим зв`язком 21.11.2023), в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2, 3 статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2, 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини 4 статті 328 КАС України.

При цьому не слід брати до уваги посилання скаржника на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, позаяк не є достатнім саме лише наведення у касаційній скарзі норми права, щодо застосування якої, на думку скаржника, у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та які судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно. Слід зазначити, що при посиланні на вказану підставу касаційного оскарження також необхідно обґрунтовувати у чому полягає помилка судів при застосуванні зазначених скаржником норм права та як на думку скаржника відповідні норми повинні застосовуватися.

Також є необґрунтованим посилання скаржника на підставу касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме, неврахування судами попередніх інстанцій висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.12.2018 та висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у рішенні від 12.03.2018 у зразковій справі №802/2196/17-а, позаяк як вбачається зі змісту вказаних вище судових рішень, висновки Верховного Суду в згаданій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах саме щодо звернення до суду пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким призначено пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, з адміністративними позовами щодо виготовлення та направлення територіальним органом Міністерства внутрішніх справ до органів Пенсійного фонду України нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Водночас у справі, що розглядається встановлено, що позивач отримує пенсію як пенсіонер органів цивільного захисту, та відповідно, якому видано спірну оновлену довідку про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які обраховано у відповідності до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2013 № 623, а також наказів Державної служби з надзвичайних ситуацій від 09.01.2019 № 16 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2019 році», від 09.01.2020 № 6 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2020 році», від 13.01.2021 № 21 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2021 році» та від 13.01.2022 № 25 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2022 році».

Ба більше, слід зауважити, що за результатами розгляду згаданої зразкової справи, Верховний Суд відмовив у задоволенні позовних вимог фізичних осіб до територіального органу МВС щодо визнання протиправною бездіяльності Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Вінницькій області щодо нескладання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 зазначила, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії.

Тобто, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.

Варто наголосити, що посилання скаржника у касаційній скарзі на судову практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Таким чином, Верховний Суд зауважує, що наведені скаржником висновки у викладених вище постановах є нерелевантними до правовідносин у цій справі, ухвалені за інших фактичних обставин та сформовані за різного правового регулювання і скаржник не довів у касаційній скарзі подібність правовідносин у згаданих та розглядуваній справах.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити конкретний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі №420/11743/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.М. Шарапа