Справа № 158/3887/23
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3887/23
Провадження № 2-а/0158/125/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Костів Л.А.,
відповідача Мійонго Давід ( ОСОБА_1 ),
представника відповідача Житкової А.С.,
перекладача Шипош-Дрессер М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,
В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2023 об 11 год. 10 хв. відповідач був виявлений та затриманий на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на напрямку 307 прикордонного знаку, 317 метрів до державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону в Словацьку Республіку поза пунктами пропуску без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у складі групи осіб. 14.06.2023 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023 відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. 17.06.2023 відповідача поміщено до Волинського ПТПІ.
Посольством Республіки Уганда в м. Берлін було документовано громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтвом на повернення № НОМЕР_3 , яке 27.07.2023 встановленим порядком було направлено до Волинського ПТПІ.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією рф проти України закрито повітряний простір України у зв`язку із чим неможливо здійснити примусове видворення відповідача з території України.
Відтак, враховуючи наведене, позивач просить продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, можливе лише за їх наявності.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Додатково представник відповідача зазначила, що особа відповідача ідентифікована свідоцтвом на повернення № НОМЕР_3 , про яке з 27.07.2023 було відомо позивачу. Однак жодних дій, які сприяли б видворенню відповідача позивачем вчинено не було.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено що 14.06.2023 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону державної прикордонної служби прийнято рішення про примусове видворення громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023, залишеним без змін відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців (а.с.17-19).

Відповідно до рішення начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 17.06.2023 відповідача поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с.21).

Судом також встановлено, що громадянин Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікований свідоцтвом на повернення № НОМЕР_3 від 10.07.2023 Посольством Республіки Уганда в м. Берлін (а.с.24). Факт ідентифікації відповідача також не заперечувався сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частина тринадцята статті 289 КАС України встановлює, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, законодавством визначено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.01.2021 у справі №743/1046/20.

Судом встановлено, що особа відповідача ідентифікована, а посилання позивача на воєнні обмеження та відсутність авіасполучення не є підставою для продовження строку затримання відповідача, оскільки наведене не відноситься до обставин, передбачених статтею 289 КАС України, які є вичерпними.

Крім того, продовження строку затримання відповідача без належних та вичерпних на те підстав не відповідає статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом.

Так, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, можливе лише за їх наявності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про продовження строку затримання громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ).

Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2023 року.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач: громадянин Республіки Уганда ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце перебування: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова