Справа № 200/6024/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року Справа№200/6024/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

25 жовтня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 25 жовтня 2023 року, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 30 жовтня 2023 року позивач просила:

1. скасувати та визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26 вересня 2023 року П/С № 80 про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання після смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області від 09 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Щасливе, Олександрійського району, Кіровоградської області;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно прийняти заяву щодо оформлення та виплати допомоги на поховання після смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області від 09 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Щасливе, Олександрійського району, Кіровоградської області;

3. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області оформити та виплатити допомогу на поховання після смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області від 09 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Щасливе, Олександрійського району, Кіровоградської області, свідоцтво про смерть від 16 серпня 2023 року, актовий запис № 1069, серія НОМЕР_3 , видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

26 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивач усунула недоліки позовної заяви.

30 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у щорічній відпустці з 21 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року справа розглянута по суті 08 грудня 2023 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 31 серпня 2023 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про оформлення допомоги на поховання за померлого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі ст. 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

26 вересня 2023 року за наслідками розгляду заяви від 31 серпня 2023 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № П/С 80, яким позивачу відмовлено у виплаті допомоги на поховання за ОСОБА_4 .

Рішення обґрунтовано тим, що за результатами розгляду поданих документів та даних електронної пенсійної справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійний орган встановив, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , прізвище померлого «Серой», а за даними свідоцтва про смерть « ОСОБА_5 ».

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Донецькій області протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позивач покликалася на ст. 53 Закону № 1058 і стверджувала, що як особа, яка здійснила поховання померлого, має право на отримання допомоги на його поховання в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Зазначила, що при зверненні до пенсійного органу виконала всі вимоги, передбачені п. 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Позивач доводила, що з вини відповідача в електронній пенсійній справі ОСОБА_2 була допущена помилка в написанні прізвища, а саме замість літери «є» вказана літера «е».

Просила задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву. Доводив, що рішення про відмову у виплаті позивачу допомоги на поховання є правомірним, під час його прийняття пенсійний орган діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Зазначив, що 31 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу з заявою про оформлення допомоги на поховання за померлого ОСОБА_4 відповідно до ст. 53 Закону № 1058.

Разом з цією заявою позивач надала копії свого паспорта та картки платника податків, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 16 серпня 2023 року № 7, заяву про реквізити банківської установи АТ КБ «Приватбанк» для перерахування коштів.

За результатами розгляду поданих документів та даних електронної пенсійної справи померлого ОСОБА_4 встановлено, що відповідно до паспорта серія НОМЕР_1 , який виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 03 вересня 2002 року, прізвище померлого «Серой», а за даними свідоцтва про смерть «Сєрой», у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати померлу особу.

Відповідач покликався на п. 1 Загальних положень Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503, і зазначав, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника.

Відповідач доводив, що оскільки прізвище померлого в наданих документах відрізняється від прізвища, зазначеного в базах даних ГУ ПФУ в Донецькій області та в паспортних даних, ним правомірно прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання за ОСОБА_4 за заявою позивача від 31 серпня 2023 року.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

З 08 вересня 2004 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Внаслідок широкомасштабної військової агресії російської федерації проти України позивач була вимушена залишити місце свого постійного проживання та набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено відповідною довідкою від 27 вересня 2023 року № 1201-.

Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

31 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про виплату допомоги на поховання, яка зареєстрована за № 1145.

В цій заяві позивач власноручно зазначила, що в електронну пенсійну справу її чоловіка некоректно внесено його прізвище ОСОБА_4 ; просила виправити це згідно з наданими документами та виплатити їй допомогу на поховання чоловіка.

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою від 31 серпня 2023 року позивач надала копії свого паспорта та картки платника податків, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 7, паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 та картку платника податків на ім`я ОСОБА_2

26 вересня 2023 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 31 серпня 2023 року, яка зареєстрована за № 1145, та поданих разом з нею документів ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » (від 26 вересня 2023 року вихідний № 12026/05-16).

В обґрунтування цього рішення пенсійний орган покликався на норми ст. 53 Закону № 1058 та п. 5.1 Порядку № 22-1 і зазначив, що за результатами розгляду поданих документів та даних електронної пенсійної справи померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий Великоновосліківським РВ УМВС України в Донецькій області 03 вересня 2002 року, прізвище померлого «Серой», а за даними свідоцтва про смерть «Сєрой», у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати померлу особу.

Враховуючи викладене, ГУ ПФУ в Донецькій області вирішило відмовити ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання за ОСОБА_4 згідно з її заявою від 31 серпня 2023 року № 1145.

Інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання її чоловіка пенсійний орган не навів.

При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області не заперечує той факт, що за життя ОСОБА_4 перебував на обліку в цьому пенсійному органі та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

Надані сторонами письмові докази свідчать про таке.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03 вересня 2002 року Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Комишуваха Великоновосілківського району Донецької області.

З 20 вересня 2009 року постійне місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 .

Згідно з карткою платника податків, яка видана 17 серпня 2021 року Великоновосілківською ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків 31 грудня 1996 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

В довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31 травня 2023 року № 3506- наведені відомості про те, що вона видана ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , село Комишуваха Великоновосілківського району Донецької області; паспорт громадянина України зразка 1993 року, НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 03 вересня 2002 року; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть, виданим комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрія» Олександрійської міської ради 15 серпня 2023 року за № 73, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Щасливе Олександрійського р-ну Кіровоградської області.

В довідці про причину смерті (до форми № 106/о № 73, яка видається для поховання) від 15 серпня 2023 року зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ця довідка видана ОСОБА_1 .

В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наведені відомості про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років, про що 16 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис № 1069, місце смерті: с. Щасливе Олександрійського р-ну Кіровоградської області.

Аналогічні відомості наведені у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 16 серпня 2023 року № 7.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого повторно Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Комишуваха Великоновосілківського району Донецької області, та ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Золота Нива Великоновосілківського району Донецької області, зареєстрували шлюб 06 серпня 1977 року, про що 06 серпня 1977 року складено відповідний актовий запис № 91.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

Місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області.

На аркуші 10 «Сімейний стан» паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , який належить позивачу, проставлений штамп про реєстрацію шлюбу, в якому російською мовою наведені такі відомості: «Отделом ЗАГС пгт Великая Новоселка 06.08.1977 г. зарегистрирован брак с ОСОБА_7 ».

На аркуші 10 «Сімейний стан» паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , яки виданий на ім`я ОСОБА_4 , проставлений штамп про реєстрацію шлюбу, в якому російською мовою наведені такі відомості: «Отделом ЗАГС пгт Великая Новоселка 06.08.1977 зарегистрирован брак с Орловской Ольгой Васильевной».

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року, серед іншого, суд витребував у відповідача пенсійну справу (копію матеріалів електронної пенсійної справи) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з усіма наявними в ній матеріалами.

В повному обсязі витребувані докази відповідач суду не надав.

В клопотанні від 28 листопада 2023 року ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що направляє суду наявні матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 .

Разом з цим клопотанням відповідач надав суду заяву ОСОБА_1 від 31 серпня 2023 року разом з розпискою-повідомленням, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , картку платника податків ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , картку платника податків ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2023 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 16 серпня 2023 року № 7, довідку про банківські реквізити ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_4 про виплату пенсії від 10 травня 2022 року разом з розпискою-повідомленням, заяву ОСОБА_4 про виплату пенсії або грошової допомоги від 10 травня 2022 року.

Так, в заяві про виплату пенсії від 10 травня 2022 року, зазначено, що вона подана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 03 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою від 10 травня 2022 року, ОСОБА_4 , серед іншого, надав паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера.

В заяві про виплату пенсії або грошової допомоги від 10 травня 2022 року також зазначено, що вона подана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 03 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Крім того, відповідач надав суду відомості ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, які свідчать про те, ОСОБА_4 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності; востаннє пенсія була нарахована і виплачена в серпні 2023 року (дата останнього нарахування - 01 серпня 2023 року); з вересня 2023 року відповідач не проводить нарахування і виплату пенсії, а в електронній пенсійній справі ОСОБА_4 проставлена відмітка: "Дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Будь-які інші матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 , відповідач суду не надав, а тому справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 1058 у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду.

До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

Згідно зі ст. 53 Закону № 1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Згідно з п. 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому п. 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

П. 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

[…]

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Сторони визнають той факт, що за життя чоловік позивача перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

В пенсійній справі прізвище чоловіка позивача було зазначено відповідно до паспортних даних, наведених в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , а саме «Серой».

Сам пенсіонер при зверненні до пенсійного органу вказував своє прізвище відповідно паспортних даних, наведених в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , як « ОСОБА_8 », про що, зокрема, свідчить його заява про виплату пенсії від 10 травня 2022 року.

Водночас, наряду з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , в розпорядженні пенсійного органу перебувала картка платника податків, в якій прізвище пенсіонера вказано як « ОСОБА_5 ».

Отже, про наявність розбіжностей в написанні прізвища пенсіонера в різних документах пенсійному органу мало бути відомо ще за життя ОСОБА_4 , однак ніяких складностей з встановленням (ідентифікацією) його особи у відповідача не виникало.

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ім`я ОСОБА_9 » ОСОБА_10 .

Надані позивачем письмові докази документи, видані на ім`я її чоловіка, свідчать про те, що лише в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 його прізвище було вказано як « ОСОБА_8 », в усіх інших документах картка платника податків, свідоцтво про шлюб, довідка про взяття на внутрішньо переміщеної особи, лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання як « ОСОБА_5 ».

Разом з цим, незважаючи на різне написання прізвища, решта персональних даних, наведених в цих документах, (як то ім`я, по батькові, дата і місце народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків), в їх сукупності зумовлюють висновок про те, що в цих документах йдеться про одну і ту саму особу ОСОБА_4 (як в паспортному документі), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Комишуваха Великоновосілківського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що документи, подані ОСОБА_1 разом з заявою від 31 серпня 2023 року про виплату допомоги на поховання стосуються саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, що визначено ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Суд відзначає, що всі документи на ім`я чоловіка позивача видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання свого померлого чоловіка через розбіжності в написанні його прізвища.

Виходячи з цих міркувань, суд дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлого внаслідок різного написання його прізвища в паспортному документі та в свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму.

Суд зауважує, що ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило позивачці у виплаті допомоги на поховання, обґрунтовуючи це тим, що внаслідок різного написання прізвища пенсіонера в паспорті громадянина України та в свідоцтві про смерть неможливо ідентифікувати особу померлого.

Між тим, такі розбіжності в написанні прізвища пенсіонера не завадили пенсійному органу внести до електронної пенсійної справи відомості про його смерть 15 серпня 2023 року та припинити нарахування і виплату пенсії.

З огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26 вересня 2023 року П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність цього рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 26 вересня 2023 року П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить також застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити ОСОБА_11 допомогу на поховання померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за її заявою від 31 серпня 2023 року № 1145.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд виходив з таких міркувань.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Норма ст. 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, що прямо передбачено п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС.

За приписами ч. 4 ст. 245 КАС у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що, за висновком пенсійного органу, єдина підстава для відмови у виплатити ОСОБА_1 допомоги на поховання її померлого чоловіка це неможливість ідентифікувати особу померлого. Будь-яких інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання відповідач на встановив і в оскаржуваному рішенні не навів.

При зверненні до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою від 31 серпня 2023 року про виплату допомоги на поховання ОСОБА_1 виконала вимоги п. 5.1 Порядку № 22-1.

Крім того, норма ст. 53 Закону № 1058 в контексті спірних правовідносин передбачала лише один правомірний варіант поведінки пенсійного органу у разі смерті пенсіонера виплатити особі, яка здійснила його поховання, допомогу на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Отже, покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за її заявою від 31 серпня 2023 року, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призводить до втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Водночас позовні вимоги в частині покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку повторно прийняти заяву щодо оформлення та виплати допомоги на поховання після смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області від 09 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Щасливе, Олександрійського району, Кіровоградської області, не підлягають задоволенню, як такі, що не призводять до ефективного захисту порушеного права позивача.

Оформлення допомоги на поховання передує її виплаті, а тому у разі покладання на пенсійний орган обов`язку виплатити позивачу допомогу на поховання немає необхідності окремо зобов`язувати відповідача оформити цю допомогу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду про часткове задоволення позову не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн (платіжна інструкція від 26 жовтня 2023 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надала.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 вересня 2023 року П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за її заявою від 31 серпня 2023 року № 1145.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Суддя Т.О. Кравченко