Справа № 569/21127/23
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача Голуб В.А.,

представника відповідача Бикова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про скасування постанови серії ДП18 №708917 від 19.10.2023 р. про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 23.10.2023 отримав постанову серії ДП18 № 708917 від 19.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Гордійчук Ю.А., за якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що згадана вище постанова винесена з порушенням закону, а тому підлягає скасуванню за наступних підстав. 30.08.2023 ОСОБА_1 рухався по вул. Соборна у м. Рівне керуючи легковим автомобілем CITROEN C5, державний номерний знак НОМЕР_1 , і був зупинений інспектором поліції Гордійчук Ю.А. Інспектор повідомила позивачу, що він порушив вимоги п.18.1 ПДР не пропустив пішохода, що наближався до нерегульованого пішохідного переходу. Проти таких звинувачень позивач заперечив, оскільки вони не відповідають дійсності. Керуючи транспортним засобом позивач наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по вул. Соборна, 418 у м. Рівне зменшив швидкість, щоб оцінити дорожню обстановку. ОСОБА_1 помітив пішохода (жінку), яка почала рухатись по такому переходу з лівої сторони дороги по ходу руху його автомобіля в межах протилежного напрямку транспортного потоку. Проте, він не зупинив свій автомобіль, оскільки пішохід навіть не наблизився до смуги, що розділяє транспортні потоки. Не зважаючи на такі обставини, в оскаржуваній постанові інспектор поліції вказав, що 30.08.2023 о 09 год. 41 хв. на вул. Соборна, 418 у м. Рівне ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CITROEN C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила проїзду пішохідних переходів, а саме: не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину автомобільної дороги по нерегульованому пішохідному переходу, чим порушив п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП. У зв`язку з наведеним вважає, що адміністративне провадження, за наслідками якого винесена оскаржувана постанова, розпочато за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення оскільки обставини та суть правопорушення зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають змісту п.18.1 ПДР. Вважає, що висновок поліцейського про створення перешкоди чи небезпеки пішоходу є припущенням. Інспектор поліції в постанові не зазначив дані пішохода, не опитав пішохода, не зазначив будь-яку особу із статусом потерпілого, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності виніс на власних припущеннях, на його заперечення не звернув увагу.

27.11.2023 року представником відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що 30.08.2023 року позивач рухаючись по вул. Соборна, 418 керуючи транспортним засобом CITROEN C5, номерний знак НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що водій наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішохода. З огляду на викладене, поліцейський виявив порушення ПДР, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови. Зазначає, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на які проводився відеозапис.

Представник позивача Голуб В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представника відповідача Биков О.В. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Крім того зазначив, що позивачем надміру сплачено судовий збір у розмірі 1073,60, однак за подання до суду позовної заяви про скасування постанови судовий збір становить 536,80грн.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДП 18 №708917 від 19.10.2023 р. ОСОБА_1 30.08.2023 о 09 год. 41 хв. на вул. Соборна, 418 в м. Рівне керуючи транспортним засобом CITROEN C5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив правила проїзду пішохідних переходів, а саме: не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину автомобільної дороги по нерегульованому пішохідному переходу, чим порушив п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 18.1. ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 04.12.2019 у справі № 751/4821/17, вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися.

Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід.

Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти або уповільнити хід) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача порушення ПДР України.

Разом з тим, як вбачається із відеозапису долученого до матеріалів справи представником відповідача, позивач керуючи транспортним засобом CITROEN C5, державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, в той момент коли пішохід уже перебував на пішохідному переході. На місці події позивач поліцейському пояснив, що пішохода не бачив через зустрічний автомобіль, який перед ним повертав ліворуч. Фіксація правопорушення здійнювався на боді камеру 470595.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами, наданими відповідачем.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення ДП18 №708917 від 19.10.2023 року інспектор діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнула позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60грн. (платіжна інструкція №0.0..1 від 26.10.2023 року), однак за подання до суду позовної заяви про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень йому необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536,80 грн.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу надміру сплаченого судового збору в сумі 536, 80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Рівне, Рівненської області повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 26.10.2023 року в розмірі 536.80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: адреса: м.Рівне, вул.Ст. Бандери, буд.14А.

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2023 року.

Суддя Харечко С.П.