Справа № 420/9177/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9177/23

Перша інстанція: суддя Пекний А.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Шевчук О. А., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2018, 2019 та 2020 роки під час обчислення пенсії за віком з 01.03.2021;

- зобов`язати здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком з 01.03.2021 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV), тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2018, 2019 та 2020 роки з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Окрім цього, позивачка просила, відповідно до частини 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду її позову.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та наразі отримує пенсію за віком, обчислену із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Листом від 20.04.2023 відповідач відмовив у перерахунку, посилаючись на те, що правові підстави для здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки відсутні.

Позивачка вважає відмову протиправною та такою, що порушує її конституційне право на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо незастосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки для обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком з 26.03.2021.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з 26.03.2021 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058- IV, тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2018, 2019 та 2020 роки, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Суд стягнув з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В задоволенні вимог про звернення рішення суду до негайного виконання суд відмовив.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку, коли особі була призначена пенсія за віком за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ), у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058- IV, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія передбачена іншим законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на перерахунок пенсії за віком, відповідно до Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки.

Посилаючись на те, що пенсія за віком відповідно до Закону №1058- IV позивачці призначена з 26.03.2021, суд дійшов висновку, що пенсія підлягає перерахунку з 26.03.2021, а не з 01.03.2021, як просила позивачка.

Разом з цим, вимоги в частині звернення до негайного виконання судове рішення, суд визнав безпідставними, а тому в задоволенні таких вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Одеській області посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції не врахував, що частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV передбачає, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або у випадку призначення пенсії вперше.

Скаржник стверджує, що позивачці пенсія за віком призначена у 2009 році згідно Закону №3723-ХІІ та вона перебуває на ній і наразі, але за іншим Законом № 1058-IV, тому у пенсійного органу відсутній обов`язок застосовувати при обчисленні пенсії за віком позивачці показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2018-2020 роки.

Окрім цього, скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області сплаченого позивачкою судового збору, та звертає увагу, що відповідно до положень статті 73 Закону № 1058-IV забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам, викладеним у позовній заяві та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність поданої скарги, у зв`язку з чим просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 2009 року перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду та отримувала пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №3723-ХІІ.

З 01.03.2021 ГУ ПФУ в Одеській області здійснив автоматичне переведення позивачки на пенсію за віком на підставі Закону №1058- IV, яку обчислив з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки.

Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018, 2019 та 2020 роки, та висловила свою незгоду з проведеним перерахунком, здійсненим з урахуванням показників середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки.

Листом від 20.04.2023 орган Пенсійного фонду відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, із посиланням на відсутність законних підстав для такого перерахунку.

Відповідач повідомив, що при переведенні пенсії на інший вид пенсії за бажанням особи може бути врахований розмір заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Далі, відповідач зазначив, що оскільки позивачка отримувала пенсію за віком за Законом №3723-ХІІ, то при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-IV, врахований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача з приводу незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірним питанням є визначення який показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України має застосовуватись при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-ХІІ на пенсію за віком згідно з Законом № 1058-IV.

Позивачка вважає, що має право на визначення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують перерахунку пенсії, тобто за 2018-2020.

Натомість скаржник заперечує можливість застосування вказаного розміру середньої заробітної плати для обчислення пенсії позивачки.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (вище і далі - Закон № 1058-IV).

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10 Закону № 1058-ІV визначає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частин 1-2 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно пункту 13 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 з 2009 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 3723-XII.

Пенсія державного службовця є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.

З 01 березня 2021 року позивачка переведена з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону №3723-XII на пенсію за віком, за нормами Закону № 1058-IV,у зв`язку з доцільністю .

Отже, позивачка з 01 березня 2021 року переведена на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії - пенсії за віком, але за іншим законом, колегія суддів дійшла висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (перерахунку) пенсії за віком.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування під час перерахунку пенсії позивачки показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки відсутні.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, від 18.05.2023 у справі № 560/19830/21, від 30.11.2023 у справі №580/3792/23, яка відповідно до норм статті 242 КАС України має бути врахована під час вибору норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника про відсутність у органу Пенсійного фонду обов`язку застосувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три останні роки, тобто за 2018, 2019 та 2020 роки.

Наведене свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином, слід констатувати, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення з прийняттям нового - про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не застосував норму закону, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя О. А. Шевчук

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 08.12.2023.