Справа № 420/33923/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 грудня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письовому провадженні заяву Державного підприємства «Інвестжитло» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство «Інвестжитло» із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: зупинити стягнення за рішенням керівника ГУ ДПС в Одеській області за № 900/4-1532 від 01.09.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу до винесення відповідного судового рішення по зазначеному позову.

В заяві зазначено, що вона подається до подання позовної заяви. В листі податкового органу від 06.09.2023 заявнику було повідомлено, що згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 28.08.2023 по ДП "Інвестжитло" рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у сумі 3 087394,54 грн (термін виникнення з 30.03.2017 по 01.02.2021). Враховуючи викладене, на підставі абз. 2 п. 95.5 ст. 95 ПКУ, прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, які належать ДП "Інвестжитло".

При винесені рішення керівником ГУ ДПС в Одеській області № 900/4-1532 від 01.09.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу відповідачем не була враховано рішення ГУ ДПС в Одеській області про списання безнадійного податкового боргу із земельного податку в розмірі 1056381 грн. 96 коп.

Також заявник вказує, що згідно інформаційно - комунікаційної системи податкового органу станом на 07.11.2023 по ДП "Інвестжитло" рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб (ККДБ 18010500) у сумі 3 379 909,55 гривень.

15.11.2023 ДП "Інвестжитло" звернулося додатково до відповідача з листом про списання безнадійного податкового боргу, який не увійшов у розрахунок на списання (який може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу), а також щодо списання нарахованих штрафних санкцій на борг минулих років). Листом від 20.11.2023 року за№ 46724/6/15-32-13-05-06 ГУ ДПС в Одеській області надало відповідь, що пеня у сумі 326.109,66 (термін виникнення з 18.04.2023 по 02.10.2023) та сума основного платежу у сумі 3 379 909,55 (термін виникнення 30.04.2017 по 01.02.2021) не підлягають списанню, оскільки строк давності відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПКУ станом на 20.11.2023 не настав (на руки лист отримано 24.11.2023 року).

Заявник посилається на те, що по вимогам про стягнення податковому боргу сплинув строк для стягнення заборгованості, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, відповідач, не приймаючи у даному випадку рішення про списання податкового боргу, який набув статусу безнадійного, діє всупереч Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердж. наказом Мінфіну 28.07.2022 № 220. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним. позивач оскаржує в судовому порядку рішення ГУ ДПС в Одеській області за № 900/4-1532 від 01.09.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу. В випадку задоволення позову, у позивача можуть виникнути труднощі з повернення безпідставно стягнутого майна, та можливого повернення іншого матеріального блага, яке у подальшому може бути вилучено якщо не зупинити стягнення, яке відбувається за виконавчим документом, який фактично позивач оскаржує у судовому порядку.

Ухвалою від 07.12.2023 залишено заяву без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Оскільки заявник усунув недоліки 08.12.2023, суд, дослідивши отриману заяву про забезпечення позову в письмовому провадженні, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема заборони відповідачу чи іншим особам вчиняти певні ді, що стосуються предмета спору;

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 1 та ч. 2 ст. 150 та ст. 151 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до ускладення відновлення порушених прав та інтересів позивача та є очевидними ознаки протиправності дій відповідача. Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Дослідивши наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Перевірка протиправності дій відповідача щодо стягнення грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу буде входити в обов`язок суду під час вирішення справи за позовною заявою позивача , яка ще не є поданою до суду, та на час розгляду заяви про забезпечення позову такі дії є фактично наданням судом правової оцінки рішенню ГУ ДПС про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу до ухвалення рішення по суті та, суд зазначає, що ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову. Такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидних ознак протиправності дій відповдіача, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав у майбутньому. Стягнення грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу відбувається до Державного бюджету, з якого передбачено чинним законодавством порядок повернення надмірно сплачених податків.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності бездіяльності відповідача, який не списує безнадійний податковий борг. Разом з тим ніяких доказів вчинення такої бездіяльності заявник суду не надав.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 150 КАС зазначені в заяві обставини не є підставами для застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Враховуючи вищезазначене, з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Інвестжитло" про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.12.2023.

Суддя Хом`якова В.В.