Справа № 420/25692/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/25692/23
Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023р. про повернення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, у особі Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа: Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області у особі голови комісії з реорганізації ГУ ДФС в Одеській області, викладені у листі від 15.09.2023р. №297/ДФС, щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до ГУ ПФУ в Одеської області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку ОСОБА_1 пенсії станом на 1.01.2021р., 1.01.2022р. та 1.01.2023р. у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 ЗУ від 9.04.1992р. №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Державний бюджет України на відповідний рік як розрахункова величина для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, станом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 1.01.2019р., 1.01.2020р., 1.02.2021р., 1.02.2022р. та 1.02.2023р.;

- зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області у особі голови комісії з реорганізації ГУ ДФС в Одеській області підготувати та направити до ГУ ПФУ в Одеської області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку ОСОБА_1 пенсії станом на 1.01.2019р., 1.01.2020р., 1.01.2021р., 1.01.2022р. та 1.01.2023р. у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 ЗУ від 9.04.1992р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Державний бюджет України на відповідний рік як розрахункова величина для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, станом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 1.02.2019р., з 1.02.2020р., з 1.02.2021р., 1.02.2022р. та 1.02.2023р..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2023р. адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області, у особі Голови комісії з реорганізації ГУ ДФС в Одеській області, третя особа: Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо необхідності повернення позовної заяви, так як позивача належним чином не сповіщено про залишення без руху його позовної заяви, а як наслідок він не міг усунути недоліки своєї позовної заяви у встановлені строки.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ч.2 вказаної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно п.1 ч.4 вищевказаної статті, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 7 ст.169 КАС України встановлено, що ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Згідно ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається із матеріалів справи, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023р. позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача у десятиденний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: подати клопотання про поновлення строку, у якому вказати конкретні підстави, які зумовили пропуск строку звернення до суду та надати докази на їх підтвердження, якщо такі є.

Копію зазначеної ухвали 28.09.2022р. (згідно інформації про направлення документів учасникам судового процесу засобами електронного зв`язку) направлено позивачу електронною поштою, яка зазначена позивачем у його позовній заяві.

При цьому, жодного сповіщення щодо належного повідомлення позивача, що передбачає про залишення його апеляційної скарги без руху до суду не надходило.

В свою чергу, позивачем у межах встановленого 10-денного строку не усунуто недоліків позовної заяви, а тому судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав для повернення його позовної заяви.

Проте, колегія суддів вважає передчасними зазначені висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, судова колегія зазначає, що в позовній заяві позивач вказав і поштову адресу, і номер засобу зв`язку (мобільний номер телефону), однак, суд першої інстанції, направивши ухвалу суду тільки електронною адресою і не отримавши підтвердження про отримання ухвали позивачем, не сповістив останнього за допомогою інших засобів зв`язку про залишення його позовної заяви без руху.

Отже, доказів вручення ухвали суду про без руху позивачу матеріали справи №420/25692/23 не містять.

Колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформовану в рішенні від 08 листопада 2018р., у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 4 грудня 1995р. у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950р. (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998р. у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

За змістом ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене та беручи до уваги не вжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

На думку колегія суддів, такі дії суду обмежили право позивача (в аспекті доступу до суду) і стали перешкодою для захисту його прав.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому наявні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,312,320,325,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023р. про повернення позову скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, у особі Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа: Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко