Справа № 380/19929/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

08 грудня 2023 рокусправа № 380/19929/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» про стягнення судових витрат з відповідача в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/19929/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» про стягнення судових витрат з відповідача в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №380/19929/23 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900849/2 від 09.08.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

27.11.2023 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача.

Ухвалою судді від 30.11.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» про стягнення судових витрат з відповідача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення - повернуто заявнику без розгляду.

01.12.2023 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» повторно надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача. Зокрема, просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з Львівської митниці на користь ТОВ «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн.

04.12.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказані заперечення обґрунтовані тим, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною вартістю 10500,00 грн., є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Розглянувши заяву представника позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 252 КАС України, передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Окрім того суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Приписами частини 1 статті 132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ч.3 ст.132 КАС України).

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Отже, приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023; рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6750,00 грн., рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6000,00 грн., акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6750,00 грн., акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6000,00 грн., платіжної інструкції №2100 від 25.08.2023 на суму 6000,00 грн.

Відповідно до умов договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023, укладеного між позивачем (надалі - Замовник) та Адвокатським Бюро «Кульчицький та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича (надалі Адвокат), замовник доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу та представництво інтересів Замовника у всіх справах, що виникають в процесі господарської діяльності Замовника.

Замовник зобов`язується оплатити надану правову допомогу у відповідності до умов даного договору.

Підставою для оплати послуг, за цим договором є рахунок-фактура, який надається Замовнику Адвокатом, доказом оплати є банківська квитанція та/або акт приймання-передачі наданих послуг (п. 1 Договору).

З акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 судом з`ясовано, що на виконання договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023 Адвокат надав Замовнику такі послуги:

- підготовка та подання позовної заяви у справі №380/19929/23 3750,00 грн.;

- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/19929/23 2250,00 грн.

Всього 6000,00 грн.

З акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 судом з`ясовано, що на виконання договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023 Адвокат надав Замовнику такі послуги:

- ознайомлення, дослідження та аналіз відзиву у справі №380/19929/23 2250,00 грн.;

- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/19929/23 3000,00 грн.;

- підготовка та подання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №380/19929/23 1500 грн.

Всього 6750,00 грн.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані з юридичним супроводом справи №380/19929/23 і підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, суд враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує вищезазначений висновок.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Так, надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд зазначає, що такі послуги як ознайомлення, дослідження та аналіз відзиву у справі №380/19929/23, фактично охоплюється такими діями як підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/19929/23. Ряд послуг, які надавалися позивачу, зокрема подання відповіді на відзив - дублюють одна одну та не мали впливу на хід розгляду справи.

Крім цього, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд приходить до висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в договорі та акті наданих послуг є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому наявні підстави для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-247, 250-252, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» про стягнення судових витрат з відповідача в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» (місцезнаходження: вул. Кульпарківська, 93А, м. Львів, 79021; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна