Справа № 237/2607/23
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 237/2607/23
Номер провадження 2-а/237/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.23 м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М., при секретарі Бахтіяровій Н.В., за участю представника позивача Майорова С.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Державна служба України з безпеки на транспорті про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті та просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00007415 від 18.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 квітня 2023 року, старший інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владислав Олегович , розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 55, 055*003, встановив, що 25.03.2023р. о 01год.30хв., за адресою: М-30, км 440+527, Вінницька область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень, у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 460 FAR д. № НОМЕР_1 , та відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15.065% (1.733 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000гривень.

Позивач не погоджується з винесеною постановою, і вважає, що вона підлягає скасуванню, з огляду на наступне: 25.03.2023року, водій ОСОБА_4 , керуючи вантажним спеціалізованим контейнеровозом DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 з причепомконтейнеровозом Wecon AWZ218 р.№ НОМЕР_2 , від автомобільного перевізника ТОВ «НЕО-ТРАНС», виконуючи рейс з перевезення вантажу на замовлення ТОВ «Нова Пошта» у двух контейнерах, масою вантажу 8 тон 646кг та масою 6 тон 864 кг, рухався по автодорозі М-30, 440км+527м у Вінницькій області, де був проведений габаритно-ваговий контроль вантажного контейнеровозу DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 з причепом-контейнеровозом Wecon AWZ218 р.№ НОМЕР_2 , за результатами якого зроблено, безпідставний висновок про перевищення вагових параметрів. Позивач вважає, що дія посадової особи відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду за безпекою на наземному транспорті при розгляді відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, щодо встановлення начебто факту перевищенням нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу є необ`єктивною, без врахування технічних параметрів транспортного засобу, та оскаржувана постанова, що винесена посадовою собою Департаменту державного нагляду за безпекою на наземному транспорті, - є протиправною.

Позивач вказує на те, що не є відповідальною особою за перевезення вантажу 25.03.2023року, тому що відповідно до Договору №75-НП-П оренди транспортного засобу з екіпажем від 28.02.2023року, що діє до 31.12.2023р., фізична особа підприємець ОСОБА_1 (орендодавець) надала в оренду транспортний засіб з екіпажем Товариству з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРАНС». Відповідно до п.1.4 Договору, мета використання транспортного засобу Орендарем - перевезення вантажів та інше використання для потреб Орендаря. Відповідно до додатку № 1 до Договору оренди транспортного засобу з екіпажем №75-НТ-П від 28.02.2023р. для надання послуг за Договором, Орендодавець буде використовувати наступний автомобільний транспорт: DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 з причепом Wecon AWZ218 р.№ НОМЕР_2 . Факт перебування зазначеного транспорту DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 з причепом Wecon AWZ218 р.№ НОМЕР_2 в оренді у ТОВ «НЕО-ТРАНС» на час фіксації адміністративного правопорушення підтверджується товарно-транспортними накладними № 102-38401256 від 24.03.2023р. та №102-38401815 від 24.03.2023р. Розгляд справи 18.04.2023 року, посадовою особою Департаменту державного нагляду за безпекою на наземному транспорті проводився без участі ОСОБА_1 , та відповідно, посадова особа цей факт не з`ясовувала.

ОСОБА_1 вважає, що не є суб`єктом відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Позивач вважає, що у Державної служби України з безпеки на транспорті в особі старшого державного інспектора Савченка В.О. були відсутні підстави для застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 , а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

До суду надійшов відзив представника Державної служби безпеки на транспорті Гоголюк М., згідно якого заперечують проти позову.

В обґрунтування відзиву зазначено, що форма постанови відповідає вимогам закону, а закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, також унеможливлює наявність корупційної складової. Вказує на те, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. Звертає увагу на те, що при складанні постанови відомості вносяться стосовно особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Також відповідач надав формулу розрахунку щодо перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Також зазначає, що кількість вісей транспортного засобу фіксується автоматично шляхом проїзду транспортного засобу по датчикам встановленим під дорожнім полотном. Пунктом автоматичної фіксації було зафіксовано саме 4 вісі, отже посилання позивача на те що в постанові невірно визначена кількість вісей транспортного засобу є безпідставними. Вважає посилання позивача щодо перевезення вантажу контейнеровозом є безпідставними оскільки відсутні спеціальні норми для такого виду перевезення, тому просить позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником транспортного засобу, вантажного спеціалізованого контейнеровоза, DAF XF 460 FAR д. № НОМЕР_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до Договору №75-НП-П оренди транспортного засобу з екіпажем від 28.02.2023року, що діє до 31.12.2023р., фізична особа підприємець ОСОБА_1 (орендодавець) надала в оренду транспортний засіб з екіпажем Товариству з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРАНС». Факт перебування зазначеного транспорту DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 з причепом Wecon AWZ218 р.№ НОМЕР_2 в оренді у ТОВ «НЕО-ТРАНС» на час фіксації адміністративного правопорушення підтверджується товарно-транспортними накладними № 102-38401256 від 24.03.2023р. та №102-38401815 від 24.03.2023р.

18 квітня 2023 року, старший інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владислав Олегович , розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 55, 055*003, встановив, що 25.03.2023р. о 01год.30хв., за адресою: М-30, км 440+527, Вінницька область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень, у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 460 FAR д. № НОМЕР_1 , та відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15.065% (1.733 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП унормовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За визначенням наведеним у статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

П.1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За визначенням, наведеним у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби-це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" закріплено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. В силу вимог пункту 3, абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

За змістом ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, визначено ст.14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова), що передбачено пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції. Згідно до п. 3 Розділу ІІ вказаної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

За результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки (пп. 1 п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Вимоги до форми постанови визначені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналіз оскаржуваної постанови на відповідність вимогам до неї, а також її порівняння із затвердженою Інструкцією формою постанови (Додаток 1), дають підстави для висновку, що постанова серії АА № 00007415 від 18.04.2023 за формою та змістом не в повні мірі відповідають вимогам до неї, оскільки під час її винесення в постанові у графі «зафіксовано транспортний засіб» має бути серед іншого відображено марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (а разі використання такого) повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, із зазначенням номеру вісі, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Вимоги щодо необхідності відображення наведених відомостей у постанові кореспондують вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення опису обставин, установлених під час розгляду справи. Зі змісту постанови серії АА № 00007415 від 18.04.2023 вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15.065 % (1.733 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, у графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 4600 мм, 2-3: 8530 мм, 3-4: 1370 мм; навантаження на вісь 1 - 4265 кг, 2 - 15753 кг, 3 - 6276 кг, 4 - 6279 кг; загальна маса - 32573 кг. Також наведені виміри які з урахуванням похибки у розмірі 16 % від фактичного навантаження на вісь: навантаження на одиночну вісь - 13232,52кг. Водночас, під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 5, 055*003, старший державний інспектор Савченко В.О. визначив наведений транспортний засіб як чотирьохвісний автомобіль без причепу, у зв`язку із чим прийшов до оскаржуваного висновку у постанові. Втім, транспортний засіб DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним - контейнеровозом-С, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з повною масою 27000кг та масою без навантаження 9760кг. Крім того, відповідно до товарно-транспортної накладної № 102-38401815 від 24.03.2023 та №102-38401256 від 24.03.2023р., - транспортний засіб DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 , 25.03.2023 о 01год.30хв., рухався із причепомконтейнеровозом «Wecon AWZ218» р.№ НОМЕР_2 . Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб «Wecon AWZ218» р.№ НОМЕР_2 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим причіпом - ПР-контейнеровозом, категорії О4. В оскаржуваній постанові відомостей про причеп не зазначено.

За таких обставин, при встановлені технічних характеристик транспортних засобів DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом-контейнеровозом - ПР «Wecon AWZ218» р.№ НОМЕР_2 , старший державний інспектор Савченко В.О. повинен був ідентифікувати їх як трьохвісний вантажний спеціалізований контейнеровоз-С з двохвісним причепом (контейнеровоз) та визначати можливе перевищення ним навантаження на одинарну вісь ТЗ, виходячи із кількості вісей - 5шт., та відповідно розподілити навантаження на вісь 2, замість 15 753кг, виходячи з автоматичної 3ої вісі, яка не врахована, та яка підіймається та відпускається в автоматичному режимі регулювання, що передбачено заводом-виробником вказаного транспортного засобу DAF XF 460 FAR. Наявність відповідних трьох вісей на спеціалізованому контейнеровозі-С DAF XF 460 FAR р.№ НОМЕР_1 , підтверджується при ознайомленні із зображенням транспортного засобу в момент учинення правопорушення за посиланням в Інтернеті на вебсайті Сервісу перевірки адміністративних правопорушень, що зазначене у оскаржуваній постанові (скріншот з сайту додається). За таких обставин, розподіл вантажу ще на одну, не враховану вісь, буде меншим ніж дозволене максимальне навантаження на вісь 11,5тон.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч. 3 та 5 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов.

Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Державна служба України з безпеки на транспорті про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00007415 від 18.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: 01135, м.Київ, проспект Перемоги, будинок 14) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Ліпчанський