Справа № 480/6395/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 р. Справа № 480/6395/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, по справі № 480/6395/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Рівненській області), в якій просила :

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 14.06.2023 за №82 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати позивачці до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на заводі ДП "Шосткинський завод "Зірка" з 08.04.1993 по 06.02.1997 на посаді "відбірник проб";

- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати позивачці до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на Шосткинському заводі "Імпульс" з 23.06.2008 по 02.04.2017 (06 років 09 місяців 23 дня) та з 03.04.2017 по 31.03.2023 (04 роки 02 місяці 01 день) на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини".

- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах (список №2), у відповідності до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 04.07.2023, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.06.2023 вона звернулась до територіального органу ГУ ПФУ в Сумській області (м.Шостка) із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2. Відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди роботи у ДП "Шосткинський завод "Імпульс" та ДП "Шосткинський завод "Зірка", зазначивши про те, що позивачка не досягла пенсійного віку 55 років.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ГУ ПФУ в Сумській області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 14.06.2023 року за №82 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Шосткинському заводі "Зірка" з 08.04.1993 по 06.02.1997 на посаді "відбірник проб".

Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на Шосткинському заводі "Імпульс" з 23.06.2008 по 02.04.2017 та з 03.04.2017 по 31.03.2023 на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини".

Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Рівненській області судовий збір в сумі 1073,60 грн.

ГУ ПФУ в Рівненській області не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції його скасувати, та прийняти по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначення права на пенсію на пільгових умовах регулюється ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, згідно з п.п.2 п. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вік позивачки становить 49 років 11 місяців 3 дні та страховий стаж 33 роки 2 місяці 9 днів, пільговий стаж за списком №2 становить 0 років 1 місяць 28 днів.

До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 08.04.1993 по 31.07.1993; з 01.08.1993 по 06.02.1997, згідно довідки від 30.05.2023 №191, виданої ДП Шосткинський завод "Зірка" оскільки вона не відповідає вимогам Постанови 637 пункту 20 додаток 5, а саме: довідка містить підпис відповідальної особи в/о директора без права доручення делегування підпису як виконуючий обов`язки директора, також підпис головного бухгалтера містить інформацію в одній особі з в/о директора, відсутня довідка, що посада головного бухгалтера відсутня.

Також не зараховано період роботи з 23.06.2008 по 02.04.2017, згідно довідки №277 від 23.05.2023; з 03.04.2017 по 31.03.2023, згідно довідки №278 від 23.05.2023, виданими ДП Шосткинський завод "Імпульс", оскільки підсумований стаж про тривалість роботи, фактичну кількість відпрацьованого часу зазначений у довідках не відповідає відомостям табеля робочого часу з урахуванням днів відпусток та лікарняних.

Позивачка та ГУ ПФУ в Сумській області правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 06.06.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Шостка) із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2 (а.с. 8).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Рівненській області.

14.06.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення №82 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому порядку (10 років) та недосягненням пенсійного віку (55 років) (а.с. 9).

У рішенні зазначено, що вік заявниці на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком - 49 років 11 місяців 3 дні, страховий стаж - 33 роки 02 місяці 09 днів, пільговий стаж - 0 років 01 місяць 28 днів.

До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 08.04.1993 по 31.07.1993; з 01.08.1993 по 06.02.1997 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.05.2023 №191, виданої ДП Шосткинський завод "Зірка", оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови 637 пункту 20 додаток 5, а саме: довідка містить підпис відповідальної особи в/о директора без права доручення делегування підпису як виконуючий обов`язки директора, також підпис головного бухгалтера містить інформацію в одній особі з в/о директора, відсутня довідка, що посада головного бухгалтера відсутня.

До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано відомості про періоди пільгової роботи з 23.06.2008 по 02.04.2017, згідно довідки №277 від 23.05.2023; з 03.04.2017 по 31.03.2023, згідно довідки №278 від 23.05.2023 виданими ДП Шосткинський завод "Імпульс", оскільки підсумований стаж про тривалість роботи, фактичну кількість відпрацьованого часу зазначений у довідці містить невідповідність даних відповідно до відомостей табеля робочого часу з урахуванням днів відпусток та лікарняних.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивачка звернулася з позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що трудова книжка позивачки, яка містить записи про спірні періоди роботи на посадах, які відносяться до Списку № 1 та Списку № 2,та є достатнім документом, що її підтверджує її пільговий стаж.

Також, посилаючись на пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно зазначив про відсутність у позивача необхідного віку для призначення пенсії, а саме 55 років, замість 50 років.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивачки суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до ст. 9 КАС України та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів частково погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Спірним у вказаній справі є наявність у позивачки необхідного пенсійного віку та пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 та № 2.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

З 01.01.2004 законами, які впорядковують основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі також - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну окремих положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі також - Закон №1788-XII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. № 2148-VIII, доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі також - Закон № 1058-ІV), розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини 2 статті 114, відповідно до якого, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Проте, згідно з п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Незважаючи на те, що норми вищезазначених законів регулюють одні й ті самі правовідносини, вони суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 по зразковій справі № 360/3611/20, зміненому з мотивів та в решті залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021.

Отже, оскільки позивачка на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії досягла віку 49 років 11 місяців 3 дні, 03.07.2023 року їй виповнилось 50 років та вона має пенсійний вік необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, а тому відмова ГУПФ в Рівненській області у призначенні пільгової пенсії з підстави недосягнення пенсійного віку є протиправною.

Доводи апелянта щодо правомірного не зарахування до пільгового стажу:

за Списком №1 періоду роботи на заводі ДП Шосткинський завод "Зірка" з 08.04.1993 по 31.07.1993 та з 01.08.1993 по 06.02.1997 на посаді "відбірник проб",

за Списком №2 періоду роботи на заводі ДП Шосткинський завод "Імпульс" з 23.06.2008 по 02.04.2017 та з 03.04.2017 по 31.03.2023 на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини", колегія суддів вважає помилковими.

Судом встановлено, що підставою не зарахування періоду роботи з 08.04.1993 по 06.02.1997 у спірному рішенні відповідачем зазначено, що довідка ДП Шосткинський завод "Зірка" № 191 від 30.05.2023 містить підпис відповідальної особи в/о директора без права доручення делегування підпису як виконуючий обов`язки директора, також підпис головного бухгалтера містить інформацію в одній особі з в/о директора, відсутня довідка, що посада головного бухгалтера відсутня.

Щодо періоду 23.06.2008 по 31.03.2023 зазначено, що підсумований стаж у довідці № 277 від 23.05.2023 та №278 від 23.05.2023 ДП Шосткинський завод "Імпульс" містить невідповідність даних про тривалість роботи та про фактичну кількість відпрацьованого часу відповідно до відомостей табеля робочого часу з урахуванням днів відпусток та лікарняних.

Отже, на за висновками пенсійного органу надані позивачем довідки підписані не повноважною особою та містять відомості, які не відповідають первинним документам.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності/неточності/неправильності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка до заяви про призначення пенсії, крім іншого додала копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка містить записи про її роботу в період:

- з 08.04.1993 по 07.02.1997 на посаді "відбірник проб" ДП "Шосткинський завод "Зірка" (а.с.10).

- з 23.06.2008 по 02.04.2017 на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини, напівфабрикатів ДП Шосткинський завод "Імпульс";

- з 03.04.2017 на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини" ДП Шосткинський завод "Імпульс" (а.с.10-12).

Доводи апелянта , що довідка ДП Шосткинський завод "Зірка" № 191 від 30.05.2023, підписана неповноважною особою, з порушенням додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, колегія суддів вважає безпідставними.

Судом встановлено, що довідка № 191 від 30.05.2023 містить відомості щодо роботи ОСОБА_1 за період з 08.04.1993 по 31.07.1993 та з 01.08.1993 по 06.02.1997, повний робочий день, виконання робіт у технологічному процесі виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів за посадою "відбірник проб", що передбачена Списком №1 розділ IX підрозділ 4 . Довідка видана на підставі особової картки форми №ФТ-2, наказів по підприємству, наказу про результати атестації №411 від 29.09.1994р., журналів обліку пільгового стажу з 01.08.1993.

Вказана довідка скріплена печаткою ДП Шосткинський завод "Зірка", підписана в.о. директора ОСОБА_2 , начальником відділу кадрів ОСОБА_3 , головним бухгалтером С.Г.Лімоновим (а.с. 13).

Колегія суддів зазначає, що підписання довідки особою, як в.о. директора та головного бухгалтера одночасно не свідчить, що остання підписана неповноважною особою. Крім того, доказів, що особа, яка підписала довідка не обіймала ці посади та не виконувала обов`язки пенсійним органом не надано.

Також періоди роботи позивача у ДП Шосткинський завод "Зірка" зазначені в довідці № 191 повністю підтверджуються записами в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Довідка №277 від 23.05.2023 містить інформацію, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в період з 23.06.2008 по 02.04.2017 на посаді "лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини, напівфабрикатів та продукції відділу метрології та аналітичного контролю, що передбачена Списком №2 розділ XI підрозділ 6. Стаж роботи складає 06 років 09 місяців 23 дні. Довідка видана на підставі особової картки форми №П-2, наказів по підприємству, колективних договорів за 2006-2009, 2010-2012, 2013-2015, 2016-2018, наказів про результати атестації робочого місця №348 від 10.07.2006 року, №275 від 01.07.2011 року, №271 від 01.07.2016 року (а.с. 19).

Довідка №278 від 23.05.2023 містить інформацію, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в період з 03.04.2017 по 31.03.2023 на посаді лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини, напівфабрикатів та продукції центральної заводської лабораторії, лаборант фізико-хімічного аналізу вибухонебезпечної сировини, напівфабрикатів та продукції (спеціальні хімічні виробництва) центральної заводської лабораторії, що передбачена Списком №2 розділ XI підрозділ 6. Стаж роботи складає 04 роки 02 місяці 01 день.

Довідка видана на підставі особової картки форми №П-2, наказів по підприємству, колективних договорів за 2016-2018, 2019-2021, листа спостереження, фотографії робочого дня, наказів про результати атестації робочого місця №271 від 01.07.2016, №233 від 29.03.2017, № 984 від 28.12.2017, №290 від 25.04.2019, № 518 від 01.07.2021 (а.с. 20).

Вказані періоди роботи у ДП Шосткинський завод "Імпульс" повністю підтверджуються записами в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Довідки № 277 та №278 скріплені печаткою ДП Шосткинський завод "Імпульс" та підписані директором В.Ф.Кайнара, начальником відділу кадрів ОСОБА_4 , головним бухгалтером С.О. Осовських.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивачки відповідачем суду не надано, довідки ДП Шосткинський казений завод "Зірка" № 191 від 30.05.2023, № 277 та №278 від 23.05.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не визнані не чинними, не відкликані, а тому її безпідставно не взяті до уваги відповідачем при обрахуванні пільгового стажу роботи.

Крім того, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Наведені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 11.05.2022 року у справі №120/1089/19-а та від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Отже, період роботи позивачки з 08.04.1993 по 31.07.1993; з 01.08.1993 по 06.02.1997 на заводі ДП Шосткинський завод "Зірка" та з 23.06.2008 по 02.04.2017; з 03.04.2017 по 31.03.2023 на ДП Шосткинський завод "Імпульс" підлягають зарахуванню до її пільгового стажу.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсійним органом безпідставно не зараховано спірні періоди роботи позивачки до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 , а тому рішення ГУПФУ в Рівненській області від 14.06.2023 за №82 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту прав позивачки буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В позовній заяві позивачка просила скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 14.06.2023 №82 та зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до загального трудового стажу позивачки спірні періоди роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня що настає за днем досягнення віку, тобто з 04.07.2023 року, провести нарахування та виплату призначеної пенсії.

Судом встановлено, що позивач зверталася із заявою про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Сумській області, яка за принципом екстериторіальності розглянута була ГУ ПФУ в Рівненській області.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) (далі по тексту - Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі по тексту - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

У межах спірних правовідносин, органом, що приймав рішення за заявою ОСОБА_1 , є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 належним органом, який має повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 з урахуванням висновків суду є ГУ ПФУ в Рівненській області, оскільки саме цей орган розглянув заяву позивачки про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не здійснювало розгляд заяви позивачки, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, з метою повного та належного захисту прав позивача, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України виходячи за межі позовних вимог, суд зобов`язує саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ч. 1 ст. 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Враховуючи помилкове визначення судом першої інстанції суб`єкта владних повноважень, який має обов`язок вчинити дії щодо розгляду заяви позивачки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши абзац 5 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 року з урахуванням висновків суду".

В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 480/6395/23 - змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 480/6395/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій