Справа № 420/9309/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9309/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся адвокат Твердохліб Вадим Юрійович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якій, з урахуванням нової редакції позовної заяви від 11.05.2023 р., просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за № 78 від 03 квітня 2023 р. про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до трудового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди роботи в колгоспі Дружба, а саме: з 1 квітня 1980 року по 10 квітня 1981 року, з 1 січня 1985 року по 31 грудня 1985 року, з 1 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року та з 1 січня 1995 року по 1 липня 1995 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком, відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з досягненням 60 років та маючи право на пенсії за віком відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 30 січня 2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 ст. 26 цього Закону, надавши необхідні документи. Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та прийнято рішення № 78 від 06.02.2023 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (30 років). Після чого позивач неодноразово звертався до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії, надававши додаткові документи. Так, 27.03.2023 позивач в черговий раз звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV, проте рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 03.04.2023 № 78 йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Закону №1058-IV у зв`язку із тим, що відсутній необхідний страховий стаж (30 років), не зарахувавши при цьому до страхового стажу періоди роботи в колгоспі Дружба, а саме: з 1 квітня 1980 року по 10 квітня 1981 року, з 1 січня 1985 року по 31 грудня 1985 року, з 1 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року та з 1 січня 1995 року по 1 липня 1995 року, що стало підставою звернення до суду.

07.06.2023 відповідачем надано до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами розгляду заяви позивача від 27.03.2023 р. про призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV, рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 03.04.2023 № 78 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Закону №1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (30 років). За доданими документами до страхового стажу не зараховано, період роботи в колгоспі з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995, оскільки в трудовій книжці від 15.11.1966 не повністю зазначена підстава внесених записів трудової участі в громадському господарстві; період роботи з 19.04.2000 по 12.02.2001, оскільки в записах про прийняття та звільнення з роботи дата та номера наказів дописані (страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу); період роботи в фермерському господарстві з 01.07.1995 по 31.12.1999, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Крім того згідно акту управління контрольно-перевірочної роботи від 01.03.2023 № 1500- 1003-1/1676, період роботи не відповідає первинним документам. Оскільки позивачем не надано документів, передбачених Порядком № 637 щодо підтвердження стажу його роботи, то відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 78 від 03 квітня 2023 року.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.05.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.05.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 19.06.2023 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 . (а.с.11-15).

Після досягнення 60-річного віку, 27.03.2023 року позивач звернувся до Великомихайлівського ОУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

До заяви було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення пенсії № 219, паспорт громадянина України, витяг з реєстру страхувальників, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідки з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності № № 315862, 2847, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 г., довідка про зміну назви, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (№ № 1, 3, 443, 51), інший документ (статут, протокол, 249), трудова книжка, що підтверджується розпискою-повідомленням від 27.03.2023 р. за № 219. (а.с. 99)

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

03.04.2023 рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 78 за результатами розгляду наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника на дату звернення становить 28 років 6 місяців 14 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - період роботи в колгоспі з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995, оскільки в трудовій книжці від 15.11.1966 не повністю зазначена підстава внесених записів трудової участі в громадському господарстві; - період роботи з 19.04.2000 по 12.02.2001, оскільки в записах про прийняття та звільнення з роботи дата та номера наказів дописані (страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу); - період роботи в фермерському господарстві з 01.07.1995 по 31.12.1999, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, крім того згідно акту управління контрольно-перевірочної роботи від 01.03.2023 № 1500- 1003-1/1676, період роботи не відповідає первинним документам. За наведених обставин, Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення відмовити заявнику в призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.20)

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. ( далі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 Закону № 1788-XII);

- до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. ( частина перша та друга статті 56 Закону № 1788-XII)

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України . ( стаття 62 Закону № 1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, -

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок ( перший частини ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. ( перший частини ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( абзац перший частини 4 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.( частина перша статті 26 Закону № 1058-ІV).

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ( частина перша ст. 44 Закону № 1058-IV);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина третя статті 44 Закону № 1058-IV);

- пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ( абзац другий пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV);

- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами ( пункт 1 Порядку № 637);

- за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. ( пункт 3 Порядку№ 637).

- за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. ( пункт 18 Порядку № 637).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -

- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. ( пункт 1.6 Порядку № 22-1);

- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. ( пункт 1.7 Порядку № 22-1)

- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). ( пункт 4.1. Порядку № 22-1);

- при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. ( пункт 4.2. Порядку № 22-1)

- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ( абзац перший пункту 4.3 Порядку № 22-1).

VI. Оцінка суду.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірність питання у даній справі полягає у правомірності рішення пенсійного органу щодо відмови позивачу у призначені йому пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу не менше 30 років, внаслідок не зарахування до страхового стажу періодів роботи, зокрема

1) в колгоспі з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995, оскільки в трудовій книжці від 15.11.1966 не повністю зазначена підстава внесених записів трудової участі в громадському господарстві;

2) з 19.04.2000 по 12.02.2001, оскільки в записах про прийняття та звільнення з роботи дата та номера наказів дописані (страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу);

3) в фермерському господарстві з 01.07.1995 по 31.12.1999, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, крім того згідно акту управління контрольно-перевірочної роботи від 01.03.2023 № 1500- 1003-1/1676, період роботи не відповідає первинним документам.

Для зарахування до страхового стажу

період роботи з 19.04.2000 по 12.02.2001 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працювала особа, на підставі первинних документів за час виконання роботи

- період роботи у фермерському господарстві з 01.07.1995 но 31.12.1999 необхідно надати інформацію про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача суд враховує наступне.

Відповідно до вищенаведених норм права, для призначення пенсії особа повинна подати до органу Пенсійного фонду заяву та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. ( ст. 62 Закону № 1788-XII).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком позивачем була надана Трудова книжка колгоспника НОМЕР_2 від 22.11.1988 року ( надалі - Трудова книжка). ( а.с. 21-26)

Відповідно до записів Трудової книжки, то позивач з 01.04.1980 прийнятий у члени колгоспу « Дружба» Фрунзенського району Одеської області водієм автопарку (підстава - протокол № 1 від 22.03.1980 р.) ( запис під № 1). Звільнений за власним бажанням на підставі заяви у зв`язку з переведенням на роботу у новостворене сільське фермерське господарство (підстава - наказ № 39 від 15.07.1995 р) ( запис під № 2). ( а.с. 22)

Також, сторінки 18-21 Трудової книжки містять записи щодо участі позивача у громадському господарстві колгоспу "Дружба» у період з 1980-1995 роки, крім періоду 1981-1982 роки ( служба у радянській армії), із зазначенням виконання річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві. ( а.с. 25-26)

Разом з тим, висновок відповідача в частині не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи в колгоспі « Дружба» у період з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995 р., вмотивований тим, що в Трудовій книжці не повністю зазначена підстава внесених записів трудової участі в громадському господарстві.

Щодо вказаного висновку відповідача, то суд зазначає, що за положеннями частини 2 ст. 56 Закону № 1788-XII при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Мінімум трудової участі в громадському господарстві та фактична тривалість роботи відображається у відповідному розділі трудової книжки працівника.

Відтак, при обчисленні стажу роботи в колгоспі після 1965 року враховується мінімум трудової участі в громадському господарстві та фактична тривалість роботи.

З огляду на записи Трудової книжки щодо участі позивача у громадському господарстві колгоспу "Дружба», то зазначені відомості внесені на підставі особистих рахунків, засвідчені печаткою колгоспу "Дружба".

При цьому, відповідач ні в оскаржуваному рішенні, ні у відзиві на позов не пояснив в чому полягає за його позицією не повне зазначення підстав внесених записів трудової участі в громадському господарстві.

Крім того, суд враховує наявну у справі копію Рішення комісії по встановленню стажу при відділі обслуговування громадян № 16, відповідно до якого прийнято до зарахування 9 років стажу ОСОБА_1 за періоди з 1980 року по 1982 рік, 1985 рік, 1989 рік, а також з 1990 року по 1993 рік та 1995 рік. До вказаного рішення комісії додані дані до протоколу опиту свідків № 3 від 28.02.2023 року. ( а.с. 32-37).

Таким чином, суд вважає, що вказаний висновок відповідача в частині не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи в колгоспі « Дружба» у період з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995 р. є необґрунтованим.

Щодо не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 19.04.2000 по 12.02.2001 з огляду на те, що у записах про прийняття та звільнення з роботи дата та номера наказів дописані (страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, то суд вказує про таке.

Досліджуючи Трудову книжку позивача, судом не встановлено наявність записів про прийняття та звільнення з роботи позивача у період з 19.04.2000 по 12.02.2001, про що вказано відповідачем в оскаржуваному рішенні.

При цьому, суд зауважує, що після запису № 2 у Трудовій книжці про звільнення позивача 01.07.1995 року з колгоспу "Дружба", наступні записи під № 3 та № 4 свідчать про те, що у період з 01.07.1995 по 11.04.2002 позивач працював головою СФГ «Єва».

Відтак, судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність в матеріалах справи обставин, з яким пов`язано не зарахування до страхового стажу позивача період з 19.04.2000 по 12.02.2001 рр.

Додатково суд вказує, що відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6 Основних положень).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13 Основних положень).

Відтак, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідальність за можливі помилки або виправлення у трудовій книжці, у тому числі якість записів та відбитків печаток не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Також, недотримання правил ведення трудової книжки, якщо є такі факти, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.

З огляду на вказане суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено свою позицію щодо не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 19.04.2000 по 12.02.2001 р. При цьому, необґрунтованою є вимога відповідача надати позивачу за вказаний період уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працювала особа, на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Щодо висновку відповідача про не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи в фермерському господарстві з 01.07.1995 по 31.12.1999 з огляду на відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України та Акт управління контрольно-перевірочної роботи від 01.03.2023 № 1500-1003-1/1676 щодо не відповідності періоду роботи первинним документам, то суд зазначає таке.

Відповідно до записів Трудової книжки, позивач у період з 01.07.1995 по 11.04.2002 р. займав посаду голови СФГ Єва.

Як зазначалось вище, страхувальники, у розумінні ст.1 Закону №1058-ІV, це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За положеннями ст.20 Закону №1058-ІV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески являються складовою умовою існування солідарної системи та підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну (або не в повному обсязі) сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

При цьому, відповідачем не заперечується, що згідно з вищевказаними записами трудової книжки позивач у період з 01.07.1995 по 31.12.1999 року працював у СФГ Ева.

Разом з тим, обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок згідно із частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI покладено на платника єдиного внеску.

Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до відповідного стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Відтак, відсутність в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, оскільки остання не може нести за це відповідальність.

Правові висновки суду у даній справі відповідають усталеній практиці Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 17.07.2019р. у справі №144/669/17, від 09.09.2019р. у справі №242/5448/16-а, від 31.10.2019р. у справі №235/7373/16, від 06.07.2020р. у справі №242/2179/17, від 09.10.2020р. у справі №341/460/17, від 01.03.2021р. у справі №423/757/17, від 31.03.2021р. у справі №242/5696/16-а, від 17.11.2021р. у справі №242/5635/16-а, а також від 15.06.2022р. у справі №383/102/14-а.

Враховуючи, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження його трудового стажу, суд дійшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 78 від 03.04.2023 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У постанові від 05.09.2018р. у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

При цьому, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. ( частина 2 статті 9 КАС України).

Оскільки під час розгляду справи судом визнано неправомірним не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи в фермерському господарстві з 01.07.1995 по 31.12.1999 р., то з огляду за зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995, з 01.07.1995 по 31.12.1999 р. згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Разом з тим, суд вказує, що позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до трудового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в колгоспі Дружба « з 1 січня 1985 року по 31 грудня 1985 року» не підлягають задоволенню, оскільки вказаний період роботи позивача не зазначений в оскаржуваному рішенні відповідача, як такий, що не зарахований до його страхового стажу.

Як вище зазначалось судом, право на пенсію по віком виникає при досягненні 60 років за наявності страхового стажу, у даному випадки 30 років.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2, відповідач є територіальними органами Пенсійного фонду України, а згідно із п. 4.3 цього Положення організовує роботу управлінь Фонду, зокрема щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Таким чином питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій належить до виключної компетенції відповідача-1.

Враховуючи, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

З огляду на вказане не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині призначення та виплати позивачу пенсію за віком з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 22 січня 2023 р. довічно.

Відповідно, з урахуванням вищенаведених встановлених судом обставин та позиції Верховного Суду щодо спірного питання щодо не зарахування періоду, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, суд вважає, що наявні підстави для виходу за межі позовних вимог, передбачені ч. 2 ст. 9 КАС України.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 073,60 грн., що підтверджується квитанцією від 24.04.2023 р.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в сумі 536,80 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29013, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 78 від 03.04.2023 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1980 по 10.04.1981, з 01.01.1989 по 31.12.1993, з 01.01.1995 по 01.07.1995, з 01.07.1995 по 31.12.1999, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна