Справа № 243/5050/23
Суддя: Агеєва О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/42/2023
Справа № 243/5050/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Агеєвої О.В.

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, яку обґрунтовано тим, що 07 вересня 2023 року приблизно о 15-30 годині вона на власному авто Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 зупинилася на Оболонському проспекті міста Києва між торговими комплексами «ОАЗІС» та «ДРІМ ТАУН» і пішла на ринок біля станції метро Героїв Дніпра та повернувшись приблизно через півгодини, не знайшла свого авто в лівому крайньому ряду автомобілів, де залишила його, зателефонувала на номер Національної поліції України 102, де її проінформовано, що автомобіль евакуйований інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування, яка є структурним підрозділом Департаменту транспортної інфраструктури на штрафмайданчик ГУНП к м. Києві по АДРЕСА_1 .

За номером свого авто знайшла на зазначеному порталі інформацію про наявність постанови відповідача серії 1КІ № від 07.09.2023 року про порушення ОСОБА_1 ч. 3 ст. 122 КУпАП, пункту 15.9 «д» Правил дорожнього руху України та сплатила 340,00 грн. штрафу до бюджету, 1270,00 грн. ФОП ОСОБА_2 за послугу евакуації, та 144,00 грн. за одну добу збереження авто на штраф майданчику, усього 1754,00 грн. та 175,40 грн. комісії банку.

Зазначає, що самої постанови серії 1КІ № від 07.09.2023 року чи акту про евакуацію на лобовому склі автомобіля не було, тому 11.09.2023 року вона звернулася на електронну пошту Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури () і попросила надати на електронну адресу наступні документи: протокол стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності від 07.09.2023 року серії 1КІ № , акти від 07.09.2023 року щодо вилучення на штрафмайданчик її автомобіля державний номер НОМЕР_1 , складені інспектором з паркування ОСОБА_3 та документи, що підтверджують його право складати адмінматеріали 07.09.2023 року саме в Оболонському районі м. Києва, графік проведення ним перевірки саме 07.09.2023 року, договір на право здійснення паркування з ФОП ОСОБА_2 , а також пояснення інспектора ОСОБА_3 стосовно того, скільки автівок ним евакуйовано з тих, що стояли поруч з її авто на Оболонському проспекті 07.09.2023 року, та що зафіксовані на фото поруч з її авто та чому, останнім обрано для евакуації саме авто переселенця з донецькими номерами.

12.09.2023 року відповідач відповів на її електронну пошту, що надасть затребувані матеріали за наявності підтверджуючих документів, тому нею в той же день надіслано фотокопію паспорта на електронну адресу управління, проте станом на 19.09.2023 року вона не отримала копію постанови та інших документів, зазначених у запиті від 11.09.2023 року.

З зазначених причин вона особисто поїхала 19.09.2023 року до Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури, щоб отримати постанову, за якою майже два тижні назад сплатила штраф, проте їй жодних документів не надали, а запропонували надати заяву про надання постанови 1КІ № від 07.09.2023 року.

На її запитання, чому пан ОСОБА_3 знаходиться у костюмі в управлінні, а на фото навкруги її авто бігають якісь невідомі «шнурки» у майках та шортах, пан ОСОБА_3 повідомив, що не хоче з нею спілкуватись і пішов геть.

Таким чином, вважає, що станом на 07.09.2023 року (дата її складання), а також станом на 19.09.2023 року (дата приїзду до управління) постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності не існувало, а тому в той же день - 19.09.2023 року вона втретє звернулася до управління з письмовою заявою з проханням віддати їй постанову і затребувані 11.09.2023 року та 12.09.2023 року запитах, на що отримала відповідь від 19.09.2023 року про те, що її заява зареєстрована за № 053/19229 від 12.09.2023р. і передана на розгляд до відповідного Управління для розгляду.

Як зазначено вище, спірної постанови ані 07.09.2023 року, ані 19.09.2023 року не було, замість пана ОСОБА_3 на фото якісь невідомі особи, прав на складання адміністративних матеріалів 07.09.2023 року у Оболонському районі м. Києва відповідачем не надано.

Також зазначає, що місце вчинення правопорушення також вказано невірно, а саме: АДРЕСА_2 , проте авто стояло просто на дорозі, де немає жодного будинку та що чітко видно на фото з доказової бази відповідача. Отже, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності не відповідає критеріям, встановленим приписами ч. 2 ст. 2 КАС України.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152- 1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152- 1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо

транспортний засіб:

1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів;

2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або

стоянки, а саме:

д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Відповідно до фото з доказовою бази відповідача суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху евакуатор ФОП ОСОБА_2 MAN жовтого кольору, який перегородив центральну полосу руху Оболонського проспекту.

Відповідно до пункту 15.9 «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та порушення якого вказано у доказовій базі відповідача, зупинка забороняється: у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Наступним пунктом ПДР 15.10 передбачено випадки де забороняється стоянка.

Так, за змістом п. 15.10 «а» ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Жодних дорожніх знаків щодо заборони зупинки у місці, де стояло її авто немає.

Зазначає, що 07.09.2023 року вона здійснила стоянку, а не зупинку, оскільки її не було в автомобілі, вона не висаджувала пасажирів і не розвантажувала вантаж, що також видно на фото з доказової бази відповідача.

Отже, відповідачем неправильно кваліфіковано склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 не погоджується з рішенням інспектора з паркування Хохлова О.М., вважає постанову 1КІ № від 07.09.2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Також зазначає, що на лобовому склі транспортного засобу не було розміщено, як копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, так і повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до сервісу перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова відповідача серії 1КІ № від 07.09.2023 року не внесена інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим О.М. до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху протягом наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної уч. 1 ст. 14-2 КУпАП.

Вказує, що їй так і не була надана копія постанови серії 1КІ № , винесену 07.09.2023 року інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим О.М. про притягнення мене до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП.

Просить суд Скасувати постанову серії 1КІ № , винесену 07.09.2023 року інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим Олександром Миколайовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Представник відповідача Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сказко М.І., до суду надав відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення пункту 15.9 д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 № 1306 (далі ПДР), а саме зупинка транспортного засобу у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3 метрів. Уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 зупинено у крайній лівій смузі проїзної частини на просп. Оболонський в м. Києві.

Також як вбачається з матеріалів фотофіксації транспортний засіб PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 зупинено таким чином, що відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3 метрів.

Головним інспектором з паркування проведено замір відстані, яким встановлено, що транспортний засіб PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 розташовано на відстані 2 м. від суцільної лінії розмітки чим і порушено приписи пункту 15.9 д) ПДР.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 990 ( далі Постанова № 990), тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення,

передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Тобто зупинка транспортного засобу у місці, де відстань між транспортним засобом та суцільною лінією дорожньої розмітки становить менше 3 метри є суттєвим перешкоджання дорожнього руху у розумінні КУпАП.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановивши відповідальну особу, а саме ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 , інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.09.2023 серія 1КІ № 4 за порушення вимог частини третьої статті 122 КУпАП.

Щодо твердження Позивача стосовно відсутності інформації про оскаржувану постанову на сайті https://bdr.mvs.gov.ua/ зазначаємо, що даний сайт являє собою Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з тим, оскаржувана постанова винесена за фактом адміністративного правопорушення, зафіксованого у режимі фотозйомки (відеозапису).

Щодо твердження Позивача, що ним було здійснено зупинку, а не стоянку, варто звернути увагу суду, що відповідно до пункту 15.10 а) ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонено зупинку.

Таким чином, стоянка також заборонена на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Доказів неправомірної поведінки Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М. не надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

У наданій відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що постанова серії 1КІ № , винесена 07.09.2023 року інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим О.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню з наступних причин:

1) Постанова була сплачена мною 07.09.2023 року, проте її не існувало протягом двох тижнів.

Згідно зі ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Всупереч вказаній нормі інспектор не склав постанову у день порушення і не залишив її на лобовому склі авто, не вніс до реєстру адміністративних правопорушень, що також доводить відсутність фізичного існування постанови на дату 07.09.2023 року.

2) Інспектор Хохлов О.М. не надів на її вимогу графік своєї роботи 07.09.2023 року. На наданих відповідачем у якості доказової бази фото, навкруги авто бігає невідомий хлопчик у майці та шортах, який не є інспектором Хохловим, якого я особисто бачила в Департаменті. Наведене свідчить про відсутність інспектора ОСОБА_3 07.09.2023 року на Оболонському проспекті м. Києва.

3) Місце вчинення правопорушення також вказано невірно, а саме: АДРЕСА_2 , однак авто стояло просто на дорозі, де немає жодного будинку та що чітко видно на фото з доказової бази відповідача.

4) Конкретну відстань стоянки авто до суцільної полоси відповідач не визначив у постанові взагалі, а лише обмежився фразою «менше 3 метрів», що не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

5) Відповідачем в постанові переплутано сутність порушення та вказано: «зупинка» замість: «стоянка».

Відповідно до пункту 15.9 «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, порушення якого вказано у доказовій базі відповідача, зупинка забороняється: у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

При цьому, іншим пунктом ПДР - 15.10 передбачено випадки де забороняється стоянка. Мною здійснено саме стоянку - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Таким чином, відповідачем неправильно кваліфіковано склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

6) Договір від 10 лютого 2022 року № 6/ТЗ-2022/1 про надання відповідачу послуг евакуатора, не підписаний з боку ФОП ОСОБА_2 , тому мешканець c. Paхни Гайсинського району Вінницької області скоріше за все не знає, що Департамент надав йому такий жирний шмат доходів в столиці. А отже, евакуація автомобілів відбувається в незаконний спосіб, тому є всі підстави винести окрему ухвалу за цим фактом та звернутися до правоохоронних органів.

Таким чином, відзив відповідача, як і спірна постанова від 07.09.2023 року є необгрутнованим нормами діючого законодавства.

Просить задовольнити її позовні вимоги та скасувати постанову серії 1КІ № , винесену 07.09.2023 року інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим Олександром Миколайовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 07.09.2023 року серія 1КІ №, складеної відносно ОСОБА_4 , вбачається, що 07.09.2023 року о 15.43 год. на просп. Оболонський 42/43, в м. Києві транспортний засіб Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , зупинено у місці, де відстань від суцільної лінії розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3м, чим порушено пункт 15.9 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксаціїю правопорушення: АРМ Інспектора. Адреса вебсайту в мережі Інтернет з матеріалами фото/відеофіксації правопорушення: kyiv.digital/penalty/check. Ідентифікатор для доступу до інформації на вебсайті номер постанови.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній руху.

Відповідно до п.п. 1.3, 12.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.9 д) ПДР зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

п. 15.9 Правил дорожнього руху, має імперативний характер, тобто зобов`язує учасника дорожнього руху діяти у чіткій відповідності до його приписів, зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м.

Із матеріалів фотофіксації, які відповідачем долучаються до відзиву на позовну заяву, вбачається, що приналежний позивачу транспортний засіб Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 було розташовано на відстані 2 м. від суцільної лінії розмітки.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 251 КпАП Україн доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Так, за приписами ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Відповідно п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 990 ( далі - Постанова № 990), тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Приписами п. 1.5 ПДР встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач надав суду фотокартки, на одному з якого вбачається, при вимірюванні відстані зупиненого транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 та суцільною лінією, на шкалі рулетки маються показники 2 м.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З фотофіксації допущеного правопорушення вбачається, що розміщений позивачем автомобіль суттєво перешкоджав дорожньому руху та створював загрозу в безпеці руху, з огляду на що був тимчасово затриманий, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.09.2023, що наданий відповідачем.

Таким чином, постанова серії 1КІ № , винесена 07.09.2023 року інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим О.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, відповідає вимогам КУпАП, а тому є законною.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 990 ( далі Постанова № 990), тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Тобто зупинка транспортного засобу у місці, де відстань між транспортним засобом та суцільною лінією дорожньої розмітки становить менше 3 метри є суттєвим перешкоджання дорожнього руху у розумінні КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 122 КУпАП, є наявність відповідного складу правопорушення, зокрема здійснення нею зупинки транспортного засобу, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Перевіряючи доводи позивача з цих підстав, суд звертає увагу на те, що факт вчинення Позивачем правопорушення, за яке її було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме здійснення зупинки транспортного засобу де відстань між суцільною лінією і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів, підтверджується матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її автомобіль не створював перешкод дорожньому руху чи загрозу безпеці дорожнього руху, суд відхиляє як безпідставні, оскільки, як убачається з матеріалів справи та зазначається безпосередньо позивачем, автомобіль нею було зупинено та залишено (поставлено) у місці де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Тож, залишення в такому місці автомобіля, а тим більше в умовах воєнного стану, створює перешкоди та загрозу безпеці дорожнього руху, що безпосередньо пов`язано із загрозою життю та здоров`ю громадян.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач не правильно зазначив у постанові "стоянка", а не "зупинка" транспортного засобу, суд відхиляє та зазначає, що Позивача притягнуто до відповідальності за порушенням п. 15.9 «д» ПДР України, тобто за зупинку/стоянку автомобіля ближче ніж 3 метри до суцільної лінії, що безумовно було нею вчинено, оскільки відповідно до пункту 15.10 а) ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонено зупинку. Таким чином, стоянка також заборонена на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

При цьому, суд приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 , що у спірній постанові вказано про вчинення Позивачем «зупинки» автомобіля на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів, але допущення такої формальної неточності не є достатньою підставою для визнання скасування відповідної постанови.

Постанова містить адресу вебсайту kyiv.digital/penalty/check, де розміщено фотофіксацію адміністративного правопорушення. Фотознімки транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП. Зокрема, вказано географічні координати: 50.52195778, 30.49851583, які підтверджують знаходження транспортного засобу транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_2 у місці де забороняється зупинка за адресою м. Київ, просп. Оболонський, 47/42, а саме транспортний засіб зупинено у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3.

На фотознімках відображено дату: 07.09.2023 року та час правопорушення: о 15-44 годині, що підтверджує факт самої зупинки та стоянки вказаним транспортним засобом за вказаною адресою.

Також, даними фотознімками спростовується посилання позивача, що місце вчинення правопорушення також вказано невірно, а саме: Київ, проспект Оболонський, 47/42, авто стояло просто на дорозі, де немає жодного будинку, оскільки з доказової бази відповідача, а саме з наданих фотографій вчиненого правопорушення, чітко видно, що авто Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , розташовано на дорозі та по обох боків дороги розташовані житлові будинки та автобусна зупинка та пішохідний перехід.

У контексті аналізу таких доводів ОСОБА_1 суд зазначає, що скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правомірність такого рішення.

Наведені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №1640/3394/18 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).

З аналогічних підстав суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо недоліків акту огляду та затримання автомобіля, а також про те, що працівник поліції не залишив на склі автомобіля постанову та повідомлення про його затримання.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 07.09.2023 року серія 1КІ №, складеної відносно ОСОБА_4 , прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 9, 132-1, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.12.2023

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва