Справа № 522/4614/23-Е
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/4614/23-Е

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

13.09.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Федчишина Т.Ю.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала Аленая Павла про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

скасувати постанову Серії БАБ №528512 від 03.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;

провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.03.2023 року поліцейським патрульної поліції винесено постанову Серії БАБ №528512, якою зафіксовано не виконання позивачем окремих вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки, вчинення ним адміністративного правопорушення.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість адміністративного стягнення, позивач вказує, що під час розгляду справи та винесення постанови поліцейським не дотримано вимоги статтей 7, 9, 23, 33, 222, 245-249, 251, 255, 268, 280, 283, 284 КУпАП та не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили про подію та склад адміністративного правопорушення. У рішенні відповідача не зазначено обставин правопорушення, а також посилань на конкретну норму Правил дорожнього руху, яку порушено водієм, не визначено конкретну санкцію, за якою водій підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене у сукупності, а також не підтвердження факту правопорушення належними і допустимими доказами, позивач наполягає на скасуванні постанови поліцейського і закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що факт невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України і дорожньої розмітки 1.18 та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, підтверджено Управлінням патрульної поліції належними, достатніми та допустимими доказами.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оспорюваної постанови відбулось обґрунтовано, у межах повноважень патрульного поліцейського та з дотриманням установленої процедури, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 283 КУпАП та обставинам справи і помилково залишено поза увагою те, що оспорювана постанова не містить: повне прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка прийняла постанову; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, у тому числі її прізвище, ім`я та по батькові; опис обставин, встановлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за виявлене правопорушення; відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, у тому числі марка, модель, номерний знак.

Апелянт також вказує, що в контексті спірних правовідносин, особливого значення має й те, що оспорювана постанова не містить посилання (відомостей) на технічних засіб, яким здійснено фіксацію адміністративного правопорушення.

Таким чином, посилаючись на дефектність матеріалів адміністративного правопорушення, зокрема, відсутність дійсних і достеменних даних в оспорюваній постанові про посадову особу, якою винесено постанову, та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; опису обставин, встановлених під час розгляду справи, у тому числі не зазначено чітку норму законодавства, яку порушено водієм, а також за якою водій підлягає притягненню до відповідальності; не вказано дійсну дату вчинення правопорушення, повні та дійсні відомості про транспортний засіб, яким керував позивач, і щодо посвідчення водія, а також не підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення на підставі належних доказів, апелянт наполягає на неправомірності рішення відповідача, обґрунтованості адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення у повному обсязі.

У визначений строк відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надійшов.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 03.03.2023 року о 17 год. 30 хв. поліцейським УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Павлом Аленаєм винесено постанову Серії БАБ №528512, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) у розмірі 340 грн. за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Підставою для застосування адміністративного стягнення стало керування 03.03.2023 року о 17:12 год. позивачем транспортним засобом NISSAN LEAF, р.н. НОМЕР_1 , в Миколаївській області, Миколаївський р-н, м. Миколаєві, с. Коблево, по вул. Одеській, 4, з порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України, чим порушено вимоги підпункту «ґ» пункту 8.4 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою інспектора патрульної поліції, посилаючись на її неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 8.4 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема:

інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила (ґ).

У розділі 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачається, що дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

У розділі 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачається, що дорожня розмітка 1.18 показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот;

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід враховувати, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, виходячи з обставин справи, слід враховувати, що позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Водночас, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне погодитись із доводами апелянта про те, що зміст оспорюваної постанови обмежений лише посиланням на порушення позивачем вимог дорожнього знаку та дорожньої розмітки в по вул. Одеській, 4, в с. Коблево, Миколаївської області, Миколаївського району.

Обставини, за яких водієм було вчинено правопорушення, поліцейським не наводяться, у тому числі із посиланням на допущення конкретних помилок в обраному водієм напрямку руху тощо.

Доводячи правомірність та обґрунтованість свого рішення, відповідач вказує, що факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 та дорожньої розмітки 1.18 та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, підтверджується відеофіксацією з місця події правопорушення та розгляду адміністративної справи.

В контексті наведеного, аналізуючи вимоги статті 283 КУпАП, колегія суддів зауважує на тому, що оспорювана постанова поліцейського не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якою здійснювалась фіксація вчиненого позивачем правопорушення. Тому, виходячи з приписів статті 74 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити на недопустимості вказаного доказу та помилковості висновків суду про можливість врахування даних цього доказу (відеофіксації) стосовно підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, з огляду на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не доводить обставини вчинення водієм адміністративного правопорушення, в даному випадку є лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, а інших належних і допустимих доказів факту порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач не надав, колегія суддів не може погодитись із обґрунтованістю та правомірністю адміністративного стягнення і вважає, що це рішення відповідача підлягає скасуванню в судовому порядку.

Інші зауваження позивача щодо повноти оформлення оспорюваної постанови є суто технічними та на обсяг необґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень не впливає і не створює додаткових обставин для його скасування в судовому порядку.

Враховуючи викладене, оскільки обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності є непідтвердженою відповідними доказами, за якими б вбачався факт вчинення правопорушення та обставини правопорушення, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови поліцейського із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, а саме квитанцій від 09.03.2023 року №195051269 та від 23.09.2023 року №230299664 позивач поніс судові витрати, здійснивши оплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги у цій справі відповідно на суму 536,8 грн. та 744,3 грн.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, під час звернення до суду першої інстанції 09.03.2023 року через підсистему «Електронний суд» позивач мав здійснити оплату судового збору у сумі 429,44 грн., а отже судовий збір за подання позовної заяви на суму 107,36 грн. вважається наміру сплаченим та підлягає поверненню відповідним судом в порядку статті 8 Закону України «Про судовий збір» за окремим клопотанням позивача.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала Аленая Павла про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Серії БАБ №528512 від 03.03.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України () на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1234 (одна тисяча двісті тридцять чотири) грн. 54 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв