Справа № 240/23209/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

08 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/23209/23

категорія 104000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області щодо ненадання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод дюдини;

- зобов`язати відділ поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 і надати на неї обґрунтовану відповідь;

- стягнути з відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 моральні збитки в сумі 20000,00 грн та матеріальні збитки в сумі 688,50 грн.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, судом було встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статтей 160, 161 КАС України

У зв`язку з цим, ухвалою від 14.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

1) позовної заяви в новій редакції (в 2-х екземплярах) із уточненням заявлених позовних вимог, шляхом їх конкретизації, а також із зазначенням в ній: поштового індексу та реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, а також ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) квитанції про сплату судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, ОСОБА_1 подала до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 2147,20 грн та позовну заяву в новій редакції (вх.№61465/23), в якій заявлені до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області, сформулювала наступним чином:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області щодо не надання їй в порядку Закону України "Про звернення громадян" відповіді про результати розгляду заяв від 07.05.2022, від 15.07.2022 та від 09.02.2023;

- зобов`язати відділ поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області розглянути заяву її заяви від 07.05.2022, від 15.07.2022 та від 09.02.2023 і надати на них обґрунтовану відповідь;

- стягнути з відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на її користь моральні збитки в сумі 20000,00 грн та матеріальні збитки в сумі 688,50 грн.

Після ознайомлення із позовними вимогами ОСОБА_1 , вказаними в уточненій позовній заяві (вх.№61465/23 від 08.09.2023), судом було встановлено, що судовий збір за подачу даного позову до суду, сплачений нею у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, а також пропущено шестимісячний процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду в частині позовних вимог, що стосуються розгляду її заяв від 07.05.2022, від 15.07.2022.

У зв`язку з цим, ухвалою від 20.10.2023 суд продовжив ОСОБА_1 встановлений в ухвалі від 14.08.2023 строк залишення її позовної заяви без руху та зобов`язав її усунути недоліки шляхом надання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1073,60 гривень;

- копію її заяви від 07.05.2022 та докази її направлення/подачі до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області;

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення з даним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог, які стосуються оскарження бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяв від 07.05.2022 та від 15.07.2022.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву в новій редакції (вх.№76764/23), в якій заявлені до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області, сформулювала наступним чином:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області щодо не надання їй в порядку Закону України "Про звернення громадян" відповіді про результати розгляду заяв від 15.07.2022 та від 09.02.2023;

- зобов`язати відділ поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області розглянути її заяви від 15.07.2022 та від 09.02.2023 і надати на них обґрунтовану відповідь;

- стягнути з відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на її користь моральні збитки в сумі 20000,00 грн та матеріальні збитки в сумі 3169,70 грн.

Разом з цією уточненою позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду. На обгрунтування поданого клопотання позивач вказувала, що є людиною похилого віку, а також посилалась на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку на звернення до суду з наданням відповідних доказів покладається саме на позивача.

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Верховний Суд зазначив, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Щодо посилання позивача на правову позицію правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, то суд вважає таке посилання безпідставним, адже висновки, викладені у вищезазначеній постанові стосуються строків звернення до суду у правовідносинах щодо порушення прав на пенсійне забезпечення, в той час, як предметом спору у даній справі, є порушення права позивача на належний розгляд її заяв, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

З урахуванням наведеного, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд зазначає, що не приймає до уваги посилання позивача на обставини, викладені в її клопотанні, оскільки доказів неможливості вчасно до суд матеріали позову не містять.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Обставини, на які посилається позивач, на переконання суду, не є поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Таким чином, судом не було встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.

З огляду на зазначене, суд визнає причини пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог, які стосуються оскарження бездіяльності відповідача щодо не розгляду її заяви від 15.07.2022, неповажними.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, які стосуються оскарження бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви від 15.07.2022, слід повернути позивачу у зв`язку з пропуском процесуального строку на звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності №2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, які стосуються оскарження бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви від 15.07.2022, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович