Справа № 335/11469/23
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
4 грудня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Корольова Дмитра Олександровича до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позов мотивований тим, що позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП ніхто не повідомляв. Лише 30.10.2022 після стягнення з його банківської картки в рамках виконавчого провадження та з державного реєстру виконавчих проваджень позивач дізнався про існуюче виконавче провадження 73058084 від 27.10.2023 яке здійснюється Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Позивач вважає що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на те, що транспортний засіб перебував на законних підставах у користуванні іншої особи. ТОВ «Л Транс 2», керівником якого є ОСОБА_1 хоча і є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача, марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу цистерною марки SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 , проте він як власник ї передав в оренду іншим особам.. Так, у день вчинення адміністративного правопорушення, сідловий тягач марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп цистерна марки SCHRADER Z-STA 24 , д.н.з. НОМЕР_2 у користуванні ТОВ «Л Транс 2» не перебували, оскільки перебували в користуванні ТОВ «Л Транс».
Отже, належним користувачем сідлового тягача, марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу цистерною марки SCHRADER Z-STA 24 , д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вчинення адміністративного правопорушення була відповідальна особа ТОВ «Л Транс».
Перевізник, якому ТОВ «Л Трнас 2» передав в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача, що й було зроблено орендар, ТОВ «Л Транс» отримав в сервісному центр ТСЦ 2341 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.12.2022 щодо належного користування сідловим тягачем марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.12.2022 щодо належного користування напівпричепом цистерною SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП не вчиняв.
28.11.2023 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» сформовано а 29.11.2023 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому Державна служба України з безпеки на транспорті в особі представника Притуліної Д.О. зазначає про невизнання позову з підстав законності винесеної постанови. Відповідач зазначає, що позивач, як керівник юридичної особи ТОВ «Л Транс 2», за яким зареєстрований вищевказаний транспортний засіб, не вжив заходів щодо внесення відповідних відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобі. В свою чергу, зазначає, що ТТН не є доказом того, що суб`єктом відповідальності за вчиненням адміністративного правопорушення є інша особа, а не позивач. Оскаржувана постанова відповідає усім вимогам законодавства, містить необхідну інформацію передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень та зміст оскаржуваної постанови, відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Крім того, Державна служба безпеки на транспорті не погоджується з розміром заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає, та такі вимоги задоволенню не підлягають. Укртрансбезпека вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним. Враховуючи викладене, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, об`єму наданих послуг, вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру. Крім цього, наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах на думку представника відповідача значно скорочує час, необхідний для аналізу матеріалів справи, підготовки позову.
01.12.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача.
04.12.2023 представник позивача надав суду відповідь на відзив, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити.
Судом встановлено, що постановою серії АА 00013287 від 01.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 , позивача, ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, 24.07.2023 о 18 год.. 25 хв. за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,104% (0,932 тон), при дозволеному максимальному навантаженні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ «Л Трнас 2», керівником якого є позивач ОСОБА_1 .
Разом з цим, згідно з договором оренди транспортних засобів № б/н від 01.09.2022, укладеного між ТОВ «Л Транс» (орендар) та ТОВ «Л Транс 2» (орендодавець), останній передав транспортний засіб DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп цистерну SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 , строком з 01.09.2022 до 01.09.2025.
Відповідно до п. 2.1. договору оренди транспортних засобів № б/н від 01.09.2022 транспортні засоби орендуються для використання у власних цілях.
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 47 від 24.07.2022, транспортний засіб марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп цистерна SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 , які використовуються на правах оренди ТОВ «Л Транс», 24.07.2022 рухалися від м. Дніпро до м. Рені Ізмаїлівський район, Одеська область, під керуванням працівника вказаного підприємства водія ОСОБА_3 з вантажним насипом олія соняшникова нерафінована, вагою 21,220 т, загальна вага з вантажем 39,440 т.
Судом встановлено, що ТОВ «Л Трнас 2» передав в оренду транспортний засіб ТОВ «Л Транс», який зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача, що й було зроблено орендар.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Суб`єкт указаного правопорушення спеціальний посадова особа, відповідальна за технічний стан обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів.
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п. 23, 25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Статтею 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі та визначає відповідні обов`язкові для сторін договору умови.
Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 1197, підставою внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.
Згідно з п. 24 вказаного Порядку №1197 внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).
Відповідачем жодним чином не спростовано документальних доказів позивача про те, що він як власник транспортного засобу марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепу цистерни SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 передав їх в установленому законом порядку в оренду іншій юридичній особі та на момент автоматичної фіксації правопорушення не мав їх у володінні та користуванні, не був відповідальним за технічний стан, обладнання, експлуатацію вказаного транспортного засобу та напівпричепу, а також перевезення вантажів іншої юридичної особи.
Обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів у даному випадку покладається на представника юридичної особи користувача (орендаря), а не на власника транспортного засобу.
Таким чином, перевізник, якому ТОВ «Л Трнас 2» в особі ОСОБА_1 передав в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача ( в тому числі водія).
Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що ТОВ «Л Транс» отримав в сервісному центр ТСЦ 2341 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.12.2022 щодо належного користування сідловим тягачем марки DAF XF 105 FT, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.12.2022 щодо належного користування напівпричепом цистерною SCHRADER Z-STA 24, д.н.з. НОМЕР_2 ,
З огляду на зазначене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач в силу покладеного на них обов`язку не довів правомірність оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи викладене, оскаржувана постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 286 КУпАП адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином приходжу до висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань безпідставно утримуваної суми коштів, суд не наділений таким повноваженням при розгляді адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. В цій частині в задоволенні позову слід відмовити.
Строки звернення позивача до суду не пропущені, оскільки він подав позов до суду протягом 10 днів, щойно отримав оскаржувану постанову.
Крім того, у відповідності до положень ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні. Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, яка регламентує розподіл судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Оскільки позов у вказаній справі задоволено частково, суд, урахувавши вимоги ч. 3 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про необґрунтованість вимоги позивача щодо зобов`язання стягнути з відповідача всі судові витрати. Натомість наявні підстави покласти ці витрати на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що за результатом судового розгляду суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 536,80 грн.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
До позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача долучено: Договір про надання правових послуг адвоката від 13.11.2023, Ордер на надання правової правничої (правової) допомоги, Ордер (загальний) від 20.11.2023, Акт Приймання передачі наданої професійної правничої допомоги (наданих послуг) № 1 до договору про надання правових послуг адвоката № б/н від 13.11.2023, квитанцію до прибуткового ордеру № 141 від 20.11.2023 на суму 7 000 грн.
При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд вважає, що заявляючи про вартість послуг адвоката у сумі 7 000 грн. порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу з об`ємом наданих послуг.
З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 5000 грн. є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 9, 132-1, 280, 283 КУпАП, ст. 73-77, 132, 139, 143, 194, 229, 241-247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Корольова Дмитра Олександровича задовольнити частково.
Скасувати постанову серії АА 00013287 від 1 серпня 2023 р., винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М., згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі закрити.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань безпідставно утримуваної суми коштів у загальному розмірі 17 000 грн. відмовити.
Стягнути із Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 536 грн. 80 коп. та 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51.

Суддя І.П. Соболєва