Справа № 620/3482/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3482/19 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання рішення суду та стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10400,00 грн, а також витрати на послуги поштового зв`язку в сумі 170,00 грн.

Додатковою ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду - задоволено частково.

Ухвалено додаткову ухвалу, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В решті заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказану додаткову ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким вирішити питання розподілу понесених позивачем в суді першої інстанції судових витрат та задовольнити заяву в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

30 листопада 2023 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 22.10.2019 № 455к про звільнення позивача з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури та в органах прокуратури; стягнення з Чернігівської обласної прокуратури кошти на відшкодування середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 22.10.2019 № 455к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22.10.2019; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури з 23.10.2019; стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2019 по 26.09.2022 в розмірі 1582443 (один мільйон п`ятсот вісімдесят дві тисячі чотириста сорок три) грн 04 коп., без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання. В решті позову відмовлено.

15.05.2023 Чернігівська обласна прокуратура звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, в якій просить відстрочити виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №620/3482/19 до прийняття рішення Верховним Судом за касаційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури у цій справі.

На вказану заяву позивачем 22.05.2023 подано заперечення, в яких останній просив відмовити у її задоволенні та вказав про відсутність доказів щодо обставин, викладених у заяві про відстрочення виконання судового рішення. Факт подання касаційної скарги не є підставою для відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Суперечливими є доводи заявника про відсутність коштів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 в задоволенні заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю.

01.06.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання рішення суду та стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10400,00 грн, а також витрати на послуги поштового зв`язку в сумі 170,00 грн.

Заява мотивована тим, що на день розгляду судом заяви Чернігівської обласної прокуратури, позивач не мав усіх письмових доказів понесених судових витрат. Позивач дотримується п`ятиденного процесуального строку та подає до суду письмові докази понесених судових витрат. Витрати на професійну правничу допомогу адвоката у виді гонорару становлять суму 10400 грн згідно з умовами укладеного 02.03.2023 договору.

Колегія суддів, розглядаючи питання в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.134 КАС, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2023 між позивачем та Адвокатом Осипчук Миколою Володимировичем укладено договір про надання адвокатських послуг. Орієнтовна ціна договору складає 25000 грн і може бути змінена сторонами, вартість наданих послуг розраховується відповідно до годин роботи за формулою: 1 година дорівнює 1342 грн, а саме:

- аналітичне дослідження законодавчого врегулювання суспільних відносин у певній галузі, вивчення та опрацювання судової практики в певних категоріях справ, консультації - до 3 годин;

- підготовка процесуальних документів по суті справи (заяви, скарги, позови), апеляційні, касаційні скарги - не менше 3 годин, інші заяви з процесуальних питань - до 2 годин, участь у судових засіданнях в усіх без виключення інстанціях не менше 1 години;

- виконання представницьких функцій в інших органах та установах, участь у переговорах до 2 годин.

У силу пункту 5.1 Договору замовник здійснює оплату за цим договором у готівковій або безготівковій формі як правило шляхом зарахування коштів на рахунок виконавця. Сторони узгодили можливість попередньої оплати. В акті виконаних робіт Сторони зазначають реальний стан розрахунків.

Заявником за надання правової допомоги у справі, виготовлення документів заявлена сума - 10 400,00 грн та за послуги поштового зв`язку - 170 грн.

24.05.2023 сторонами договору підписано акт обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості від 24.05.2023.

Колегія суддів звертає увагу, що розподілу судових витрат підлягають лише ті витрати, що безпосередньо стосуються судової справи та її предмета, відтак деякі з наданих послуг не можуть бути віднесені до правничої допомоги.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Осипчуком М.В. згідно Акту обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості були надані наступні послуги:

1) з урахуванням роз`яснення в рішенні Коснтитуційного Суду України від 30.09.2009 у справі №1-23/2009 надано консультацію з питань відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративних справах з посиланням на судову практику, насамперед Верховного Суду - 0,3 год (або 18 хв.);

2) виготовлено (на 7 сторінках тексту) заперечення позивача проти заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання рішення суду - 4,5 години;

3) виготовлено (на 3 сторінках тексту) заяву позивача щодо судових витрат у справі - 0,25 год (або 15 хв.);

4) виготовлено (на 7 сторінках тексту) заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення - 3 год.

Всього витрачено 7,75 годин вартістю по 1342 грн - 1 година, що дорівнює 10400 грн.

При цьому, у вказаному Акті зазначено, що такий Акт прийому-передавання виконаних адвокатом робіт при наданні професійної правничої допомоги сторони вважають рахунком на оплату, що узгоджується з умовами договору від 02.03.2023.

Проте, складення документів з процесуальних питань, зокрема заперечень та заяв щодо судових витрат є неспівмірними визначеній сумі за фактично виконані роботи, так як не потребують значного часу для їх складення.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 2 000,00 грн.

Щодо витрат за послуги поштового зв`язку в сумі 170,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В понесення судових витрат позивача в матеріалах справи наявні квитанції про оплату послуг поштового зв`язку щодо направлення кореспонденції на адресу суду та відповідачів, на загальну суму 170 грн.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Щодо решти аргументів позивача, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване рішення з недостатнім правовим обґрунтуванням, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на послуги поштового зв`язку та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, ), витрати на послуги поштового зв`язку в сумі 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

В іншій частині Додаткову ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.