Справа № 160/12694/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12694/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та Головнокомандуючого Збройних Сил України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року

у справі №160/12694/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , Генеральний штаб Збройних Сих України та Головнокомандуючого Збройних Сил України

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ по стройовій частині, виданий військовою частиною НОМЕР_2 за №98 від 08 листопада 2022 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 відповідно до повного тексту витягу з наказу №98 від 08.11.2022 р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваний ним наказ складався без дотримання принципу добросовісності, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Окремо позивач зазначив про оскарження ним в порядку адміністративного судочинства наказу військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 243 від 6.11.22 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 160/12694/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головнокомандувача Збройних Сил України №455-РС від 03.10.2022 р. в частині п. 96 увільнення старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, 1968р.н., , від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 та зарахування у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.

Визнано протиправними та скасовано накази військової частини НОМЕР_2 :

- від 08.11.2022 р. №54-РС в частині п. 1 призначення старшого солдата ОСОБА_1 старшим стрільцем механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100868А, 1968 р.н., НОМЕР_3 ;

- від 08.11.2022р. № 98 в частині п. 103 - старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-100868А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

- від 02.01.2023 р. №1-РС в частині п. 97 звільнення з займаної посади і призначення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України солдатом резерву 53 запасної роти Сухопутних військ Збройних Сил України;

- від 02.01.2023р. № 2 в частині п. 106 - старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2023 №1-РС на посаду солдата резерву 53 запасної роти, вважати таким, що з 02.01.2023 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

- від 01.05.2023р. №119-РС в частині п. 6 звільнення старшого солдата ОСОБА_1 солдата резерву 53 запасної роти 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України з займаної посади і зарахування у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України з 01 травня 2023 р.

Поновлено ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.

При розгляді адміністративного позову Журби , судом першої інстанції, виходячи з предмету та підстав позову залучено в якості співвідповідачів військову частину НОМЕР_1 , Генеральний штаб Збройних Сих України та Головнокомандуючого Збройних Сил України, Міністерство оборони України.

Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 , військовою частиною НОМЕР_2 та Головнокомандуючим Збройних Сил України подано апеляційні скарги, згідно яких особи, які подають апеляційні скарги просять скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 160/12694/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають, що суд необґрунтовано та безпідставно змінив підстави та предмет позову, вийшов за межі позовних вимог. Скаржники вказують, що спірний наказ прийнято в порядку та у спосіб передбачені законом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційних скарг, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №455-РС від 03.10.2022 р. відповідно до п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 р. №Д-168/дск нижчепойменованих осіб рядового, сержантського і старшинського складу НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних сил України увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України:

- п. 96 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, 1968р.н., .

Відповідно до повідомлення про прийняття кадрових рішень Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №455-РС від 03.10.2022 р. відповідно до п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 р. №Д-168/дск нижчепойменованих осіб рядового, сержантського і старшинського складу в/ч НОМЕР_1 увільнити від займаних посад і зарахувати у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 :

- п. 96 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, 1968р.н., .

ОСОБА_1 подано командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт від 17.10.2022 р. про звільнення з лав Збройних Сил України в зв`язку із наявністю матері з числа осіб з інвалідністю 1 групи, згідно пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

До рапорту надано, крім іншого, копію довідки до акта огляду МСЕК № 799110.

Рапорт зареєстровано у військовій частині НОМЕР_1 вх. № 3086 від 29.10.2022 р.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022р. № 243 п. 96 старший солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.

З 06.11.2022 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022.

Підстава: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №455-РС від 03.10.2022 р.

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 08.11.2022р. № 54-РС відповідно до пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб рядового та сержантського складу, які перебувають у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , колишніх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , призначити:

1. старшого солдата ОСОБА_1 старшим стрільцем механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100868А, 1968 р.н., НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022р. № 98 п. 103 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-100868А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022р. № 54-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №40/3190.

Відповідно до довідки №278/11 від 23.03.2023 р. військової частини НОМЕР_6 інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у військовій частині НОМЕР_6 відсутня.

06.03.2023 р. позивачем подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 вх. № 1122 від 06.03.2023 р. В рапорті повідомлено про обставини направлення та перебування на військовому полігоні та з інших питань, викладені в колективних зверненнях. Також зазначено про те, що 17.10.2022 р. позивач подав рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України з підтверджуючими наявність підстав для звільнення документами, який на момент подання вказаного рапорту розглянутий не був.

В рапорті позивач просив командира військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України від 17.10.2022 р., надати документи стосовно переміщення позивача по службі, надати документи, необхідні для оформлення статусу учасника бойових дій.

Рапортом від 28.03.2023 р. командиру військової частини НОМЕР_1 позивач повідомив, що йому не доведений наказ військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р. №243 до 28.03.2023 р. Також, позивачу не надавався будь-який припис, про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_6 від 23.03.2023 р. №278/11. Не звірялися та не надавалися інші документи. ОСОБА_1 справи та посаду в установленому порядку не здавав, до нового місця служби не вибував та не був ознайомлений з будь-якими керівними документами про переміщення до 28.03.2023 р. При цьому, у позивача наявні обставини, які згідно п. 112 Положення про проходження військової служби унеможливлюють будь-яке переведення без його згоди.

Рапорт зареєстрований у військовій частині НОМЕР_1 вх. № 1707 від 29.03.2023 р.

Відповідно до відомості про отримання витягів з наказу командира про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та довідок про видання приписів витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022р. № 243 ОСОБА_1 отримав 28.03.2023 р.

Вважаючи наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022р. № 98 протиправним позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції досліджено надані сторонами документи що супроводжують шлях проходження військової служби позивачем, встановлено протиправність прийняття спірного наказу, та скасовано його, крім того судом визнано похідними, та скасовано низку наказів щодо проходження позивачем військової служби, з мотивацією повного захисту прав позивача та , зокрема , поновлено його на посаді у військовій частині НОМЕР_7 .

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду і вирішення справи) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом він не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

Приписами частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/341/17(9991/944/12), зазначила, що оскільки суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що вимоги про поновлення на роботі є самостійним позовом, і можуть бути прийняті та розглянуті судом не інакше, як за позовною заявою.

Суд не може, виходячи за межі позовних вимог при розгляді позову про оскарження наказу про зарахування до особових списків ВЧ, самостійно сформулювати і розглянути позов про поновлення його на роботі.

Отже, суд першої інстанції не враховано, що вимогою заявленого позову є саме скасування наказу за №98 від 08.11.2022 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав для прийняття такого наказу , у той час як питання правомірності прийняття інших наказів як і питання поновлення позивача на посаді не було предметом даного спору.

Більш того, судова колегія зауважує, що вийшовши за межі позовних вимог, надаючи оцінку, зокрема наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 455-РС від 03.10.2022 року в контексті розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що зміст наказу в цілому не відповідає Директиві Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.22 р.

Крім того, сам позивач у відповіді на відзив зазначав, що не має позовних вимог до інших залучених судом першої інстанції співвідповідачів.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції здійснено безпідставний вихід за межі позовних вимог, й відповідно рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними та скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №455-РС від 03.10.2022 р. в частині п. 96 увільнення старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, 1968р.н., , від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 та зарахування у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України; наказу військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 р. №54-РС в частині п. 1 призначення старшого солдата ОСОБА_1 старшим стрільцем механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100868А, 1968 р.н., НОМЕР_3 ; наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2023 р. №1-РС в частині п. 97 звільнення з займаної посади і призначення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України солдатом резерву НОМЕР_8 запасної роти Сухопутних військ Збройних Сил України; наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2023р. № 2 в частині п. 106 - старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2023 №1-РС на посаду солдата резерву 53 запасної роти, вважати таким, що з 02.01.2023 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою; наказу військової частини НОМЕР_2 від 01.05.2023р. №119-РС в частині п. 6 звільнення старшого солдата ОСОБА_1 солдата резерву 53 запасної роти 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України з займаної посади і зарахування у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України з 01 травня 2023 р. є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо оскаржуваного наказу за №98 від 08.11.2022 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч, який визнано судом першої інстанції протиправним, судова колегія, скасовуючи рішення суду в цій частині, зазначає:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 року та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 13 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Відповідно до абз. 3 п. 110 розділу ІV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 р. (далі Положення)-

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно п. 112 Положення військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 подано командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт від 17.10.2022 р. про звільнення з лав Збройних Сил України в зв`язку із наявністю матері з числа осіб з інвалідністю 1 групи, згідно пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

До рапорту надано, крім іншого, довідку до акта огляду МСЕК № 799110.

Рапорт зареєстровано у військовій частині НОМЕР_1 вх. № 3086 від 29.10.2022 р.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) Серії 12 ААВ № 799110 від 04.10.2022 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена перша група інвалідності з 03.10.2022 р. безстроково.

В п. 12 довідки зазначено: «пенсіонер, потребує постійної сторонньої допомоги».

Відповідно до п. 112 Положення переміщення військовослужбовця на нове місце служби здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Суд першої інстанції визнав, що позивачем надано докази наявності стосовно нього підстав, передбачених п. 112 Положення. При цьому, матеріали справи не містять доказів реагування з боку керівництва в/ч НОМЕР_1 на рапорт позивача від 29.10.2022 р.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022р. № 98 п. 103 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-100868А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022р. № 54-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №40/3190.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 р. у військової частини НОМЕР_2 витребувано: належним чином засвідчені копії: витягу з наказу від 08.11.2022р. № 54-РС, рапорту Журби Ю.М. від 08.11.2022 р., припису командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано, зокрема, витяг з іменного списку військової частини НОМЕР_1 , що убувають до військової частини НОМЕР_2 від 04.11.2022 р.; копію припису від 06.11.2022 р. № 40/3190.

При цьому, зазначив суд, відповідно до довідки №278/11 від 23.03.2023 р. військової частини НОМЕР_6 інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у військовій частині НОМЕР_6 відсутня.

Однак, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на те, що у військовій частині НОМЕР_6 припис військової частини НОМЕР_1 не міг знаходитись, та не міг надаватися. Більш того, сама довідка не спростовує надання позивачу припису, оскільки ОСОБА_1 не проходив службу у в/ч НОМЕР_6 .

Також суд враховує, що питання бездіяльності одного з відповідачів щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України, з урахуванням випадків, передбачених п.112 Положення, є предметом розгляду у справі № 160/7303/23, про що наголошував позивач, та зазначає в апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 .

З огляду на доводи апеляційних скарг, судова колегія погоджується з викладеними у них аргументами, та вважає, що з урахуванням заявленого адміністративного позову ОСОБА_1 щодо скасування конкретного наказу в/ч НОМЕР_2 в частині зарахування позивача до списків особового складу зазначеної частини, суд необгрунтовано вийшов за межі позовних вимог , безпідставно зазначив що вихід за межі позову продиктований необхідністю захисту прав позивача при вирішенні питання просування позивача по службі.

Насправді наказ № 98 від 08.11.2022 про зарахування позивача до в/ч НОМЕР_2 прийнятий на виконання наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 54-РС ( не скасованого судом) та засвідчує факт вибуття позивача з однієї військової частини у зв`язку з переведенням до іншої військової частини зокрема в/ч НОМЕР_2 .

Отже, у суду відсутні були підстави стверджувати про те, що оскаржуваний наказ виданий за відсутності для цього обґрунтованих підстав, і прийняття та надання йому оцінки при розгляді справи потребує виходу за межі позовних вимог та скасування низки наказів , із залученням співвідповідачів, до яких не заявлялися вимоги.

Відповідно до п.109 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовців.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у цій справі встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав позивача прийняттям наказу № 98 про зарахування військовослужбовця до особового складу військової частини.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що спірний наказ не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесений відповідачем у спосіб, передбачений законодавством, обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія за результатами розгляду апеляційних скарг відповідачів , дійшла висновку про необхідністю застосування ст. 317 КАС України, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та Головнокомандуючого Збройних Сил України задовольнити .

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 160/12694/23 скасувати, прийняти нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко