Справа № 160/11329/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №160/11329/23 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Кутан»».

16.11.2023 Дніпровською митницею через підсистему «Електронний суд» на зазначене рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 16.11.2023.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023 вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі: 43362грн. ((36135грн.*150%)*0,8 )).

Вищевказану ухвалу скаржник отримав 20.11.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету скаржника у підсистемі «Електронний суд».

04.12.2023 скаржником, на виконання вимог вищевказаної ухвали, через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про продовження процесуального строку та визначення розміру судового збору, в обґрунтування якого зазначає наступне. В апеляційній скарзі Дніпровська митниця не погодилася з рішенням суду в частині стягнення з Дніпровської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 36 135,89 грн., оскільки різниця в митних платежах за результатами прийняття митницею оскаржуваних рішень становить 778 121,19 грн. Ця сума після уточненого позову є ціною позову, тому вважає, що при поданні позовної заяви, позивач повинен був сплатити 11681,82 грн. (778121,19 х 1,5%). З огляду на викладене, зазначає, що Дніпровська митниця не має можливості здійснити вірний розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними доводами Дніпровської митниці та вважає, що вказані скаржником обґрунтування є помилковими, оскільки розмір судового збору за подання апеляційної скарги залежить від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Щодо доводів скаржника про те, що сума судового збору при зверненні до суду повинна складати 11681,82 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, при зверненні до суду із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Кутан»» було сплачено судовий збір у розмірі 36135,00 грн. Саме з цієї суми і була розрахована сума судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна майнова оскарження 10 рішень про коригування митної вартості товару і в даній справі сума судового збору щодо оскарження вказаних рішень повинна складати 11671,82 грн. (778 121,19 грн./100*1,5) та друга немайнова, оскарження 10 карток відмови 26840,00 грн. (2684,00грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року)*10).

Таким чином сума судового збору, що підлягала сплаті позивачем при поданні позову складає - 38511,82 грн. (11671,82+26840).

З огляду на викладене, твердження скаржника про те, що сума судового збору при зверненні до суду першої інстанції повинна складати 11681,82 грн., з якої судом апеляційної інстанції повинен був розрахований судовий збір за подання апеляційної скарги, є помилковою та необґрунтованою.

Судом апеляційної інстанції, враховуючи сплачений судовий збір позивачем до суду першої інстанції, навіть у меншій сумі було розраховано судовий збір скаржнику за подання апеляційної скарги, проте скаржник не сплатив її на виконання ухвали суду від 20.11.2023р., а також не навів обгрунтованих доводів щодо розрахунку судового збору.

Також, перевіривши доводи клопотання про продовження процесуального строку, встановлено, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги на доволі великий строк може призвести до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та відповідно призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Так, обов`язковість та можливість сплати судового збору у скаржника, відповідно до ст. 295 КАС України, виникла з дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, який враховуючи дату отримання ним копії повного судового рішення, що оскаржується є більш ніж достатній для здійснення сплати судового збору. Такий, невиправдано тривалий строк сплати судового збору суб`єктом владних повноважень виключає можливість для подальшого його продовження.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що вирішення клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги у цій справі під час вирішення питання щодо повернення апеляційної скарги не впливає на його вирішення, оскільки судом апеляційної інстанції під час розгляду поданого клопотання зроблено висновок про відсутність підстав для продовження скаржнику строку для усунення недоліку апеляційної скарги, як наслідок розгляд такого клопотання окремою ухвалою суду та направлення її скаржнику у відповідності до ч.6 ст. 121 КАС України без подальшого продовження строку не несе для скаржника ніяких правових наслідків, оскільки визначений законодавством та встановлений судом десятиденний строк для сплати судового збору для нього не змінився.

Розгляд поданого скаржником клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги до вирішення питання щодо повернення апеляційної скарги і направлення скаржнику ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання у відповідності до ч.6 ст. 121 КАС України, без продовження йому цього строку буде впливати виключно на дотримання формального характеру розгляду цього клопотання окремою ухвалою суду, безпідставного подовження строків розгляду цього питання судом та в свою чергу збільшить витрати бюджетних коштів на поштове пересилання скаржнику копії такої ухвали.

Матеріали справи 08.12.2023 надійшли на адресу Третього апеляційного адміністративного суду .

Станом на 08.12.2023 (з урахуванням терміну більшого, ніж необхідно на поштовий перебіг) недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути заявнику.

Керуючись 169, ч. 2, 6, 7 ст. 298, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дніпровської митниці про продовження процесуального строку - відмовити.

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №160/11329/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Кутан»» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови про коригування митної вартості товарів повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (08.12.2023) відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник