Справа № 160/20246/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якій позивач просить:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у:
- ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (шахта «Самарська» період навчання на курсах в учбово-курсовому комбінаті з 17.07.1995 по 29.08.1995 за професією «гірник підземний» в професію гірник підземний з повним робочим днем під землею;
- Шахта «Благодатна» в/о «Павлоградвугілля» періоди участі у страйках з 29.03.1998 по 31.03.1998 (3 дні) з 04.04.1998 по 04.04.1998 (1день), з 17.05.1998 по 27.05.1998 (11 днів), з 01.06.1998 по 11.06.1998 (11 днів), періоди відпусток без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998 (7 днів), з 20.08.1998 по 31.08.1998 (11 днів), з 07.09.1999 по 07.10.1999 ( 31 день), та період роботи з 28.08.2001 по 31.12.2003 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 08.02.2023.
Ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
04.09.2023 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Період навчання позивача з УКК з 17.07.1995 по 29.08.1995 зараховано до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з ознакою «навчання за фахом». Періоди участі у страйках з 29.03.1998 по 31.03.1998 (3 дні), 04.04.1998 (1 день), по 2 7.05.1998 (11 днів), з 01.06.1998 по 11.06.1998 (11 днів), періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998 (7 днів), з 20.08.1998 по 31.08.1998 (12 днів), з 23.12.1999 по 26.12.1999 (4 дні) не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, оскільки у вказаний період позивач не був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Період роботи з 07.09.1999 по 11.11.1999 не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, оскільки вказаний період роботи не підтверджений результатами атестації робочого місця. Період з 28.08.2001 по 31.12.2003 не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, оскільки даний період роботи потребував підтвердження додатковими документами. Страховий стаж заявника становить 38 років (в тому числі 8 років - додатково зараховані роки пільгового стажу за Списком №1 на підставі положень абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV). Пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 8 років 10 місяців 12 днів. Оскільки, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV виникає у чоловіків у віці 50 років за наявності не менше 10 років стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у позивача було відсутнє право на призначення пенсії. Отже, на думку відповідача, дії органів ПФУ щодо відмови у призначенні пенсії позивачу є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що позивач 05.12.1972 року народження, 08.02.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута фахівцями ГУ ПФУ у Львівській області.
Рішенням від 15.02.2023 №48 відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. В рішенні зазначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Вік заявника 50 років 2 місяці 3 дні. Страховий стаж особи становить 38 років (в т.ч. додаткові роки за Список №1 - 8 років). Пільговий стаж особи становить 8 років 10 місяців 12 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно з підтвердженими документами - з 06.12.2024 (після досягнення необхідного віку). Після повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у зарахуванні до пільгового стажу усього періоду роботи зі шкідливими та важкими умовами праці та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядок №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

«ШАХТА «САМАРСЬКА» Павлоградське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»:

- №3: 10.07.1995 принят учеником горнорабочего 3 разряда подземным с полным рабочим днем в шахте;

- №4: 17.07.1995 направлен на курсы горнорабочих подземных;

- №5: 30.08.1995 после окончания курсов переведен горнорабочим третьего разряда подземным с полным рабочим днем в шахте;

- №6: 01.07.1997 уволен по собственному желанию, по статье 38 КЗоТ Украины в связи с переездом в другую местность;

ШАХТА «БЛАГОДАТНАЯ»:

- №7: 02.02.1998 принят подземным горнорабочим с полным рабочим днем в шахте;

-№8: государственное открытое акционерное общество «ШАХТА «БЛАГОДАТНАЯ» - дочернее предприятие открытого акционерного общества государственной холдинговой компании «ПАВЛОГРАДУГОЛЬ» реорганизованное в филиал открытого акционерного общества «Государственная холдинговая компания «ПАВЛГРАДУГОЛЬ» «ШАХТА «БЛАГОДАТНАЯ»;

-№9: 14.08.2008: уволен по пункту 4 статьи 40 КЗоТ Украины за совершенные прогулы без уважительной причины.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.10.2022 №1186, виданої ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ІМЕНІ ГЕРОЇІ КОСМОСУ», ОСОБА_1 працював на шахті «БЛАГОДАТНА» в/о «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», зокрема, у періоди:

- з 02.02.1998 по 15.01.2003 за професією, посадою гірник підземний з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 пункту «а» позиція 1010100а затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, відповідно до частини 2 пункту 1 статті 114 Закону №1058-IV; за період з 02.02.1998 по 15.01.2003 04 роки 09 місяців 1 день;

- з 16.01.2003 по 14.08.2008 за професією, посадою гірник підземний з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 пункту «а» позиція 1.1.а, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, відповідно до частини 2 пункту 1 статті 114 Закону №1058-IV; за період з 16.01.2003 по 14.08.2008 05 років 06 місяців 30 днів.

Виконував роботи в гірничому виробництві (проведення гірничих та інші робіт з метою видобутку вугілля).

Додаткові відомості: страйки: 29.03.1998 - 31.03.1998 ( 3 дні); 04.04.1998 (1 день); 17.05.1998, 18.05.1998, 20.05.1998 - 22.05.1998, 24.05.1998 - 26.05.1998, 28.05.1998 -30.05.1998 (11днів); 01.06.1998 - 03.06.1998, 05.06.1998 - 07.06.1998, 10.06.1998 - 11.06.1998, 13.06.1998 - 15.06.1998 (11днів).

Відпустка без збереження заробітної плати: 08.07.1998 - 14.07.1998 (7днів); 20.08.1998 - 31.08.1998; 30.09.1999 - 03.10.1999 (4 дні); 23.12.1999 - 26.12.1999 (4дні), 28.08.2001 - 02.09.2001 (6 днів).

Професія пройшла атестацію згідно з наказом №1087 від 07.09.1994, з 07.09.1999 по 16.12.1999 наказ №627 від 12.11.1999 атестацію подовжено на підставі листа Дніпропетровської обласної державної експертизи та умов праці № 7/1855 від 18.10.2006 на період з 12.11.2004 по 12.11.2005 наказ №1363 від 30.12.2005.

З долученої до матеріалів справи копії форми РС-право позивача випливає, що відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 позивача не враховано:

- період навчання з 17.07.1995 по 29.08.1995 (враховано як навчання за фахом);

- період страйків з 29.03.1998 по 31.03.1998, з 04.04.1998 по 04.04.1998, з 17.05.1998 по 27.05.1998, з 01.06.1998 по 11.06.1998;

- період відпустки без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998, з 20.08.1998 по 31.08.1998, з 07.09.1999 по 07.10.1999;

- період роботи в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею з 28.08.2001 по 31.12.2003.

Щодо неврахування відповідачем періоду навчання позивача з 17.07.1995 по 29.08.1995, суд зазначає таке.

Згідно з довідкою «УЧБОВО-КУРСОВОГО КОМБІНАТУ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 19.09.2022 №912 ОСОБА_1 проходив навчання в учбовому пункті шахті «Західно-Донбаська» (підрозділ «Учбово-курсового комбінату» Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля»), з відривом від виробництва, з 17 липня 1995 р. по 29 серпня 1995 р. (протокол № 50 від 29 серпня 1995 р.). Рішенням кваліфікаційної комісії присвоєно кваліфікацію «Гірник підземний» третього розряду.

На підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.11.2022 №918, виданої ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ» ОСОБА_1 працював повний робочий день на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ`ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», зокрема, у період з 17.07.1995 по 29.08.1995 направлено на курси по професії «гірник підземний» з відривом від виробництва. Оплату проведено із розрахунку присвоєної тарифної ставки підземного робітника за весь період навчання.

Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 року №103/98 (далі - Закон №103/98) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, період навчання позивача на курсах в учбово-курсовому комбінаті з 17.07.1995 по 29.08.1995 за професією «гірник підземний» з повним робочим днем під землею, слід зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Щодо неврахування відповідачем періоду страйків з 29.03.1998 по 31.03.1998, з 04.04.1998 по 04.04.1998, з 17.05.1998 по 27.05.1998, з 01.06.1998 по 11.06.1998, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03.03.1998 №137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР) страйк - це тимчасове колективне добровільне припинення роботи працівниками (невихід на роботу, невиконання своїх трудових обов`язків) підприємства, установи, організації (структурного підрозділу) з метою вирішення колективного трудового спору (конфлікту).

Статтею 18 Закону № 137/98-ВР визначено, що відповідно до статті 44Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Відповідно до статті 27 Закону №137/98-ВР, участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі статтею 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним. Разом з тим, відповідачами не було надано на суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що страйки, в яких приймав участь позивач, були визнані судом незаконними, а тому суд вважає, що час участі позивача у страйках також підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Аналогічне правозастосування визнано обґрунтованим Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові від 26.03.2020 року у справі №423/2860/16-а.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду відпустки без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998, з 20.08.1998 по 31.08.1998, з 07.09.1999 по 07.10.1999, суд зазначає таке.

В листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР (далі Закон №504/96-ВР) право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відпустки без збереження заробітної плати є видом відпустки (пункт 5 статті 4 Закону №504/96-ВР).

У постанові від 19.03.2019 року у справі №295/8979/16-а Верховний Суд зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Отже, у періоди за 1998 рік позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати 18 днів, а у 1999 році період перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати перевищує один календарний місяць, тому суд вважає за можливе зарахувати цей період з 07.09.1999 по 07.10.1999 (31 день), що не перевищує одного місяця в календарному році, а отже, з урахуванням викладеного, дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати є протиправними.

Щодо доводів відповідача у відзиві про незарахування періоду роботи позивача з 07.09.1999 по 11.11.1999 за Списком №1, оскільки вказаний період роботи не підтверджений результатами атестації робочого місця, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність вищезазначених правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а.

За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача щодо не зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача за Списком №1 у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 28.08.2001 по 31.12.2003 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, суд зазначає таке.

Записами №7 та 8 трудової книжки позивача підтверджується, що у спірний період позивач працював „подземным горнорабочим с полным рабочим днем в шахте».

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.10.2022 №1186, виданої ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ІМЕНІ ГЕРОЇІ КОСМОСУ», ОСОБА_1 працював на шахті «БЛАГОДАТНА» в/о «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», зокрема, у періоди:

- з 02.02.1998 по 15.01.2003 за професією, посадою гірник підземний з повним робочим днем в шахті передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 пункту «а» позиція 1010100а затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 №162, відповідно до частини 2 пункту 1 статті 114 Закону №1058-IV.

- з 16.01.2003 по 14.08.2008 за професією, посадою гірник підземний з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 пункту «а» позиція 1.1.а, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 № 36, відповідно до частини 2 пункту 1 статті 114 Закону №1058-IV.

Отже, як записами в трудовій книжці, так і пільговою довідкою підтверджено, що в період з 28.08.2001 по 31.12.2003 позивач працював гірником підземним з повним робочим днем під землею.

В частині доводів відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоду з 28.08.2001 по 31.12.2003, оскільки даний період потребував підтвердження додатковими документами, суд зазначає, що відповідачем не зазначено, які документи були необхідні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах не зараховано до пільгового стажу періоди:

- навчання на курсах в учбово-курсовому комбінаті з 17.07.1995 по 29.08.1995 за професією «гірник підземний» в професію гірник підземний з повним робочим днем під землею;

- періоди участі у страйках з 29.03.1998 по 31.03.1998 (3 дні) з 04.04.1998 по 04.04.1998 (1 день), з 17.05.1998 по 27.05.1998 (11 днів), з 01.06.1998 по 11.06.1998 (11 днів), періоди відпусток без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998 (7 днів), з 20.08.1998 по 31.08.1998 (11 днів), з 07.09.1999 по 07.10.1999 ( 31 день), та період роботи з 28.08.2001 по 31.12.2003 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею;

Отже, рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 15.02.2023 № 48 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання призначити та виплатити пенсію, оскільки призначення пенсії можливо лише після повторного розгляду заяви відповідачем про призначення пенсії, з зарахуванням до пільгового стажу періодів, які визнані судом в цьому рішенні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 859 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 10.08.2023.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 429,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрія, 10, м. Львів, 79000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13814885) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2023 № 48 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 08.02.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (шахта «САМАРСЬКА») період навчання на курсах в учбово-курсовому комбінаті з 17.07.1995 по 29.08.1995 за професією «гірник підземний» в професію гірник підземний з повним робочим днем під землею.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Шахті «БЛАГОДАТНА» в/о «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»: періоди участі у страйках з 29.03.1998 по 31.03.1998 (3 дні) з 04.04.1998 по 04.04.1998 (1 день), з 17.05.1998 по 27.05.1998 (11 днів), з 01.06.1998 по 11.06.1998 (11 днів), періоди відпусток без збереження заробітної плати з 08.07.1998 по 14.07.1998 (7 днів), з 20.08.1998 по 31.08.1998 (11 днів), з 07.09.1999 по 07.10.1999 ( 31 день), та період роботи з 28.08.2001 по 31.12.2003 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 08.02.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар