Справа № 160/10402/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСОН ЮК» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Позивач 16.05.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
08 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що у відзиві відповідач посилається на положення абз. 2 та 3 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статі 75 ПК України та зазначає, що твердження позивача про відсутність предмету фактичної перевірки щодо правильності обчислення акцизного збору є хибним. Однак, з таким висновком відповідача, позивач не погоджується, оскільки відповідач правильно посилається на положення підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статі 75 ПК України, але неправильно їх застосовує. Згідно із зазначеною нормою ПК України, предметом камеральної перевірки можуть бути: своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абз. 2 та 3 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статі 75 ПК України). Таким чином, відповідно до вищенаведених положень, на які посилається відповідач, предметом камеральної перевірки є саме своєчасність реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування та своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. Щодо достовірності, повноти, нарахування та сплати акцизного податку на пальне, то встановлення таких обставин є предметом документальної перевірки, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України. Також, у відзиві, обґрунтовуючи правомірність внесення змін до акта камеральної перевірки, відповідач зазначає, що жодною нормою Податкового кодексу України не встановлено заборони на внесення доповнень до акта перевірки або виправлення описок. Проте, позивач зазначає, що податковий орган під час проведення перевірки повинен діяти лише у спосіб, який передбачений чинним законодавством України. В свою чергу, якщо діючим законодавством України не передбачено внесення змін до акту камеральної перевірки, то податковий орган не має права вносити такі зміни. Таким чином, відповідач, вносячи зміни до акту камеральної перевірки, діяв всупереч нормам Конституції України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
В акті від 19.01.2023 р. №58/32-00-04-04-01-10-42616474 зроблено висновок про порушення підпункту 229.8.12 пункту 229.8 статті 229 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та пункту 5 розділу IV, підпункту 8 пункту 8 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з акцизного податку відповідно затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 січня 2015 року №14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», що привело до не відображення у рядку 19 за кодом операції «В1» розділу В «Податкові зобов`язання з реалізації пального» декларації акцизного податку за листопад 2022 року суми пільг за податковим векселем від 15.08.2022 серії АА2659086, виданим під час реалізації бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів зі сплатою акцизного податку за ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Кодексу без застосування підвищувального коефіцієнта 10 (підпункт 229.8.12 пункту 229.8 статті 229 розділу VI Кодексу) у розмірі 38 769 грн. Вказано, що відповідальність платника за вищезазначені порушення передбачено п.п.229.8.12 п.229.8 ст.229, п.123.5 ст.123 Податкового кодексу України.
Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про внесення доповнень до акта камеральної перевірки» від 20.02.2023 р. №1001/6/32-00-04-04-01-02 висновок перевірки викладено в такій редакції:
Вважаючи протиправними прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.04.2023 р. №000/300/32-00-07-06-19, яке прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки; далі - ПК України) встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із вимогами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Таким чином, камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства, предмет якої передбачає проведення контролюючим органом арифметичного та логічного контролю правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків; правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; логічний зв`язок та узгодженість відповідних показників поточного періоду та їх зіставлення з показниками попередніх періодів).
Під час камеральної перевірки може бути перевірена своєчасність: подання податкових декларацій (розрахунків); реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків до них у Єдиному реєстрі акцизних накладних; виправлення помилок у податкових накладних; сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
Інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, є предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.
До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 03.10.2023 року справа № 160/8243/22.
Також, суд враховує, що перевірка повноти та достовірності нарахування та сплати податків і зборів, в тому числі повноти та достовірності нарахування податку під час камеральної перевірки, є порушенням норм Податкового кодексу України, оскільки право перевіряти повноту, достовірність нарахування та сплати всіх податків і зборів надано контролюючому органу виключно в рамках документальної перевірки.
Як встановлено, під час камеральної перевірки податковий орган перевіряв, зокрема, цільове використання палива позивачем та дійшов висновку про його нецільове використання, внаслідок чого дійшов висновку про нарахування акцизного податку.
Проте, вказаний предмет перевірки виходить за межі предмету камеральних перевірок, встановлені підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України .
Отже, при накладенні штрафу спірним податковим повідомленням-рішенням відповідач порушив спосіб реалізації владних управлінських функцій, оскільки повнота нарахування та сплата, зокрема, акцизного податку на пальне може бути предметом документальної перевірки, але не камеральної.
Крім того, суд встановив, що листом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про внесення доповнень до акта камеральної перевірки» від 20.02.2023 р. №1001/6/32-00-04-04-01-02 висновок перевірки викладено в новій редакції, зокрема, внесено зміни до висновку.
Відповідач у відзиві зазначає, що внесення змін до акта не заборонено законом.
З цього приводу суд зазначає, що органам державної влади дозволено робити виключне те, що прямо передбачено законом, а не те, що не заборонено.
Так, відповідно до відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки законодавством не передбачено можливості внесення податковим органом змін до акта перевірки, такі дії є порушенням статті 19 Конституції України.
Крім того, внесення змін до акта перевірки та зміна його висновків у той день, коли винесено податкове повідомлення-рішення, позбавило платника часу, протягом якого можливо було б відреагувати на нові висновки податкового органу.
При цьому пункт 86.8 статті 86 86 Податкового кодексу України передбачає, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Оскільки дії податкового органу при проведенні камеральної перевірки позивача є протиправними, то відповідно і спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами такої перевірки, є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
З урахуванням вище викладено, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 12.05.2023 р. №644.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 КАС України суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСОН ЮК» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко