Справа № 160/21252/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з вересня 2020 року по теперішній час;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок і збільшення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з вересня 2020 року та виплатити недоотримані суми пенсії з вересня 2020 року по теперішній час.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на належний розмір пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з вересня 2020 року по 17.02.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок і збільшення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з вересня 2020 року по 17.02.2023 та виплатити недоотримані суми пенсії з вересня 2020 року по 17.02.2023 - повернуто позивачеві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.02.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок і збільшення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.03.2023 та виплатити недоотримані суми пенсії з 18.03.2023.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідачем 19.10.2023 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити та зазначає, що розмір пенсії позивача розраховано відповідно до чинного законодавства. Крім того, звернув увагу на дискреційних повноваженнях пенсійного органу, який має виключну компетенцію в питання призначення (перерахунку) пенсії.
Тож, з урахуванням повернення позовної заяви в частині, на розгляді суду перебуває інша частина позовних вимог, а саме:
- визнати незаконними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.02.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок і збільшення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.02.2023 та виплатити недоотримані суми пенсії з 18.02.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - засвідчені належним чином докази (розрахунок пенсії, протокол перерахунку тощо станом на серпень 2020 та на вересень 2020) в обґрунтування зменшення пенсійних виплат ОСОБА_1 та відповідні пояснення щодо підстав зменшення розміру пенсії позивача у вересні 2020 року.
На виконання вказаної ухвали суду відповідачем надано додаткові пояснення розрахунок пенсії позивача за період з 01.07.2020 по 31.07.2021.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як круглий сирота за померлу матір ОСОБА_2 та померлого батька ОСОБА_3 , відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058- IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, 13.01.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив переглянути пенсійні зарахування, як дитини-сироти, з вересня 2020 року, у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії. Зазначив, що зменшення виплати пов`язане з ненаданням довідки про навчання ОСОБА_4 , яка є сестрою позивача по батьковій лінії.
Листом від 09.02.2023 пенсійний орган повідомив позивача, що, згідно заяви від 22.10.2013 було виділено частку пенсії на напівсироту від другого годувальника ОСОБА_4 з 01.11.2013. Оскільки з вересня 2020 року ОСОБА_4 не надавала відомості про навчання, розмір пенсії було розраховано та подовжено виплату виплату на одного утриманця. Загальний розмір пенсії. Станом на 01.02.2023, складає 3645,21 грн.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 37 Закону №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Відповідно до статті 37 Закону, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Дітям-сиротам пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірах, визначених частиною першою цієї статті, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків.
За статтею 39 Закону, на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.
Одночасно з цим, на вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.
Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.
Отже, право на пенсію в разі втрати годувальника мають, зокрема, його діти, які не досягли 18 років або 23 років (діти-сироти - до досягнення ними 23 років, незалежно від того, навчаються вони чи ні), визначається розмір пенсії в разі втрати годувальника.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримує син померлих ОСОБА_1 .
Отже, пенсію по втраті годувальника отримує 1 непрацездатний член сім`ї померлих, а тому пенсія має бути встановлена розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника.
Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, а також у додаткових поясненнях від 13.11.2023, до 01.09.2020 ОСОБА_1 отримував пенсію по втраті годувальника разом з ОСОБА_4 . Пенсія ОСОБА_1 була розрахована як клуглій сироті, з доплатою 811,05 грн. (доплата до прожиткового мінімуму 1712 грн., за померлу матір) та ОСОБА_4 , як напів сироті.
З 01.09.2020 та по теперішній час пенсія розрахована та виплачується на одного утриманця, відповідно до ст. 37 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - дітям-сиротам пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірах, визначених частиною першою цієї статті, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків.
Вказане підтверджується розрахунком, наданим відповідачем, відповідно до якого, розмір пенсії позивача з 01.07.2020 по 31.08.2020 складав 3698,47, з урахуванням доплати для двох утриманців, відповідно до п. ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян».
При цьому, з 01.09.2020 серед складових пенсії відсутня доплата до прожиткового мінімуму та розмір пенсії складає 2887,41 грн.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265, установити, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат особам з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв`язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб з інвалідністю (у тому числі дітей з інвалідністю) прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, та в осіб, яким призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім`ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.
Відповідно до ст. 6 Закону №1058-IV, непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.
При цьому, види виплат, які виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі визначені ст. 9 Закону і такими виплатами є: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 9). За рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата (ч. 2 ст. 9). У солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера (ч. 3 ст. 9).
З огляду на вищенаведені норми Закону №1058-IV та постанови КМУ №265, у разі призначення пенсії відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду виплачується пенсія, розрахована пропорційно наявному віку та стажу, а щомісячна державна адресна допомога в розмірі, що не вистачає до прожиткового мінімуму, виплачується за рахунок коштів державного бюджету.
Таким чином, законодавством розмежовано поняття «пенсійні виплати» від інших соціальних виплат (допомоги, доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат), виходячи з того, за рахунок яких коштів вони виплачуються (або з коштів Пенсійного фонду з Накопичувального пенсійного фонду, який формується за рахунок пенсійних внесків, сплачених учасниками накопичувальної системи пенсійного страхування, або за рахунок Державного бюджету України). Відповідно, від цього залежить, який орган є відповідальним за виплату (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі № №591/2901/16-а).
Відповідно, суд зазначає, що позивач має право звернутися до відповідного органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги, яка б забезпечила рівень життя ОСОБА_1 не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законами про Держбюджет України на відповідний рік.
Отже, як вбачається з позовних вимог, невиплата позивачу доплати до прожиткового мінімуму не є предметом спору у цій справі, оскільки вона є соціальною, а не пенсійною виплатою, тоді як позивач просить визнати незаконними дії щодо зменшення розміру пенсійної виплати.
На думку позивача, якщо його сестрі пенсія виплачувалась окремо та була виділена частка з пенсії годувальника батька ОСОБА_3 , то пенсія позивача мала, навпаки, збільшитися.
Суд зазначає, що позивачем помилково зроблений такий висновок, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, до складових пенсії позивача входить 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 та 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_3 .
Крім цього, з липня по серпень 2020 року позивач отримував доплату до прожиткового мінімуму до пенсії матері позивача.
Враховуючи, що з вересня 2020 пенсія була перерахована на одного утриманця, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази або інформація, що станом на цей час пенсію отримували більше ніж 1 непрацездатний член сім`ї померлих, за ст. 37 Закону №1058 виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї передбачена у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а отже, відповідач правомірно призначив та виплачував пенсію у вказаному розмірі, відповідно, після такого перерахунку пенсія позивача не могла бути більшою, аніж 50% пенсії померлого годувальника - ОСОБА_3 .
Як вбачається з розрахунку пенсії по пенсійній справі позивача станом на 01 березня 2023 року загальний розмір пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , що враховується для розрахунку пенсії, складав 5992,73 грн., тобто основний розмір пенсії одного члена сім`ї мав становити 2996,37 грн. (5992,73 грн. х 50%).
Загальний розмір пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , що враховується для розрахунку пенсії, складав 2229,15 грн., тобто основний розмір пенсії одного члена сім`ї мав становити 1114,58 грн. (2229,15 грн. х 50%), а загальний розмір пенсії позивача станом на 01.03.2023, враховуючи викладене, має складати 4110,95.
Відповідно до наданого відповідачем розрахунку, розмір пенсії позивача з 01.03.2023 складає 4140,95 грн, з урахуванням доплати до пенсії круглим сиротам у розмірі 30 грн.
Крім цього, відповідно до розрахунків пенсії, починаючи з 01.09.2020, позивач отримував пенсію у розмірі 50% пенсії за віком померлих годувальників, що також підтверджує правомірність дій відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на вересень 2020 року основний розмір пенсії позивача має становити 50% пенсії за віком кожного з померлих годувальників, а тому відсутні правові підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.02.2023 та відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання зробити перерахунок і збільшення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 18.02.2023 та виплатити недоотримані суми пенсії з 18.02.2023.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, понесені позивачем, відповідно до квитанції за №9314-4482-7753-2978 від 11.08.2023, покладаються на позивача за нормами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 06 грудня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна