Справа № 524/6646/22
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 524/6646/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про скасування постанов.

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про скасування постанов від 01.02.2021 № 187790, від 21.06.2022 №№190274, 190275.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Автозаводським районним судом міста Кременчука прийнято ухвалу від 13.01.2023 про передачу справи за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про скасування постанови прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про скасування постанови прийняти до провадження в якості другого відповідача Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю спірних постанов з огляду на порушення посадовими особами Укртрансбезпеки вимог чинного законодавства при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Представником Державної служби України з безпеки на транспорті надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в діях відповідача під час здійснення своїх владних управлінських функцій відсутні будь-які порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення державного контролю та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті. Оскаржувані постанови винесено обґрунтовано, за порушення, яке мало місце, та з дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.12.2020 на а/д Н-08 467 км на підставі направлення на перевірку від 14.12.2020 №010261 інспекторами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу Scania, д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час перевірки встановлено та зафіксовано у акті від 15.12.2020 № 260122 перевезення вантажу без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня тахокарта водія за 15.12.2020.

Засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 направлялося повідомлення від 20.01.2021 за вихідним №4450/28.3/24-21 Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначений на 01.02.2021 на з 10:00 год до 12:00 год. Поштове відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

01.02.2021 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки Полтавської області на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №187790 у розмірі 1700,00.

17.01.2022 на 203 км+500 м а/д М-14 інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополь Мельник В.М. на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 17.01.2022 проведено перевірку транспортного засобу марки Scania, д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 під час якої встановлено порушення 22.5 Правил дорожнього руху, а саме - навантаження на строєну вісь складає 22950 кг при допустимих 22000 кг. відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". На момент проведення перевірки відсутні щоденні листки реєстрації режимів праці та відпочинку.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.01.2022 № 325595.

24.01.2022 на 203 км+500 м а/д М-14 інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополь Мельник В.М. на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 17.01.2022 проведено перевірку транспортного засобу марки Scania, д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 під час якої встановлено порушення 22.5 Правил дорожнього руху, а саме - навантаження на одиночну вісь складає 11700 кг при допустимих 11000 кг. Водій транспортного засобу зі змістом акту проведення перевірки №325667 від 24.01.2022 ознайомлений, що засвідчив власним підписом, надав відповідні пояснення/заперечення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.01.2022 № 325667.

Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено на адресу позивача повідомлення від 06.06.2022 № 15483/36/24-22 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

21.06.2022 за результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Ткаченком Д.В. на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №190274 у сумі 17000 грн. та на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №190275 у сумі 8500 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними постановами про застосування адміністративно-господарського штрафів, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, відповідно до пунктів 1- 4 якого цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Стаття 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" визначає, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Щодо позовних вимог про скасування постанови №187790 від 01.02.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

На виконання зазначеного, відповідачем 20.01.2021, на адресу Позивача АДРЕСА_1 , яка зазначена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та містилася в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджену самим позивачем в позовній заяві, направлено повідомлення за вих. №4450/28.3/2421 від 20.01.2021 про призначення розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 01.02.2021 з 10.00 год. до 12.00 год. та необхідність з`явитися до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область для участі у розгляді справи та надання відповідних пояснень/заперечень, що підтверджується копією списку згрупованих відправлень листів рекомендованих №237 від 20.01.2021.

В свою чергу, поштове відправлення №274 було повернуто оператором поштового зв`язку на адресу відповідача 22.02.2021 через невручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно вимог пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

На виконання зазначеного, копія постанови №187790 від 01.02.2021 разом із супровідним листом за вих. №8926/28.3/24-21 від 04.02.2021 направлена відповідачем на адресу позивача, що підтверджується копією списку згрупованих відправлень листів рекомендованих №456 від 05.02.2021.

При цьому, відповідне поштове відправлення №902 було отримано позивачем 09.02.2021.

Таким чином, позивач дізнався про винесення постанови №187790 від 01.02.2021 та ознайомився з її змістом 09.02.2021.

Відповідно, саме з 09.02.2021 розпочався перебіг строку на звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження зазначеної постанови, який закінчився 09.08.2021.

Натомість, з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови №187790 від 01.02.2021 позивач звернувся до суду лише 14.11.2022, тобто після спливу 1 року та 3 місяців з моменту закінчення встановленого законом строку на оскарження.

В обґрунтування строків звернення до суду позивач зазначає, що дізнався про існування оскаржуваної постанови тільки після отримання відповідної відповіді на адвокатський запит від органу державної виконавчої служби.

При цьому, позивачем в позовній заяві жодним чином не зазначається, яким чином та з якого саме моменту позивач дізнався про відкриття відповідного виконавчого провадження. Відповідно, жодним чином не обґрунтовано поважність пропуску відповідного строку.

Так, відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного, позовна вимога ОСОБА_1 до Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №187790 від 01.02.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на звернення до адміністративного суду.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови №190274 від 21.06.2022, суд дійшов наступних висновків.

За змістом постанови №190724 від 21.06.2022 позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-111 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 детальний опис виявленого порушення зафіксовано в акті №325595 від 17.01.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним, відповідного до якого під час проведення перевірки було виявлено порушення - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-111, а саме дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами; щоденних листків реєстрації режимів праці та відпочинку, у кількості, передбаченій законодавством.

Суд звертає увагу, що водій транспортного засобу зі змістом акту проведення перевірки №325595 від 17.01.2022 ознайомлений, що засвідчив власним підписом, жодних пояснень/заперечень з приводу виявленого порушення не надав.

Відповідно до статті 48 Закону №2344-111 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому, відповідно до пункту 6.1 Положення №340 водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення

Пункт 7.1. Положення №340 визначає, що органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

При цьому, чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Суд звертає увагу, що вимоги Положення №340 поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (пункт 1.3).

Дане Положення розроблено, у тому числі, відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті та Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), що також перевіряється під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі).

Згідно частини 3 статті 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Приписи пункту «а» частини 1 статті 10 вказаної Конвенції, є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

В свою чергу, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначається нормами Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).

Так, відповідно до пункту 3.3 розділу III Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів;

В свою чергу, відповідно до пункту 3.5 вказаної Інструкції перевізники, серед іншого, забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Таким чином, використання та своєчасне заповнення тахокарт є щоденним обов`язком водія транспортного засобу. Натомість, на перевізника чинним законодавством покладено обов`язок забезпечити контроль за дотриманням водіями встановленого режиму праці та відпочинку та забезпечити достатньою кількістю тахокарт.

На підставі зазначеного, позовна вимога ОСОБА_1 до Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №190274 від 21.06.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови №190275 від 21.06.2022 суд дійшов до наступних висновків.

За змістом постанови №190725 від 21.06.2022 позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-111 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 детальний опис виявленого порушення зафіксовано в акті №325667 від 24.01.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідного до якого під час проведення перевірки було виявлено порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме - навантаження на одиночну вісь складає 11700 кг при допустимих 11000 кг.

Водій транспортного засобу зі змістом акту проведення перевірки №325667 від 24.01.2022 ознайомлений, що засвідчив власним підписом, надав відповідні пояснення/заперечення.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно п.15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За приписами п.16 Порядку № 1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки можливе, відповідно, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.п.20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Суд вважає необхідним зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879 ), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 1 Порядку № 879 визначено, що:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст.1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики;

- місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю;

- стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів;

- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6 Порядку № 879).

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п.15 Порядку № 879).

Відповідно до п.28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку № 879).

Згідно п.п.20, 21 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п.п.23, 24 та 25 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд (п.27 Порядку № 879).

Отже, результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю був проведений належним чином, з дотриманням Порядку № 897, а також здійснений справними, пройшовшими періодичну повірку (метрологічну атестація) засобами контролю, результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 р. № 255, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 р. за № 1171/29301, затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю та встановлюють комплектність, ознаки облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, а також поширюються на служби автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та місті Севастополі, які є власниками (балансоутримувачами) зон габаритно-вагового контролю (далі - Вимоги № 255).

Згідно п.3 розділу ІІІ Вимог № 255 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що положеннями Порядку № 1567, Порядку № 879 та Вимог № 255 визначено обставини проведення рейдових перевірок щодо дотримання автомобільним перевізником габаритно-вагових вимог транспортного засобу, порядок та вимоги щодо здійснення уповноваженими особами габаритно-вагового контролю та відповідно справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують допустимі чинним законодавством вагові та габаритні параметри транспортного засобу та вимоги до облаштування та технічного оснащення зон проведення такого габаритно-вагового контролю. Та відповідно, Вимоги № 255 передбачають допустиму похибку під час встановлення зважування не більше 2 % повної маси вантажного транспортного засобу та обов`язковим забезпеченням по осьового зважування у русі транспортного засобу.

Відповідно до положень п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 р. № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед зазначеного, видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2).

Враховуючи вищезазначене, суд звертає увагу на тому, що відповідачами до суду не надано довідки про результати здійснення посадовими особами Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю на виконання вимог Порядку № 879, на що також вказує позивач у своїй позовній заяві, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про невиконання відповідачем вимог ст.77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень прийнятого ним рішення.

Із аналізу абз.14 ч.1 ст.60 Закону № 2344-IIІ та вказаних вище Порядків № 1567, № 879, № 1007/1207 слідує, що для настання відповідальності за вказаною нормою є саме встановлення факту перевезення подільного вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів, що підтверджується відповідно складеними документами, та така відповідальність застосовується до автомобільних перевізників, що вчинили порушення вимог вказаного Закону.

Таким чином, належними та допустимими доказами вчинення автомобільним перевізником даного виду порушення є довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, які відповідачами до суду не надано.

Доводи відповідачів про те, що факт порушення підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №325667 від 24.01.2022, суд не бере до уваги, оскільки в акті відображаються наслідки перевірки, а документами, які встановлюють перевищення габаритно-вагових параметрів є саме довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення вагових норм.

Частиною 2 статті 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин суд констатує, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушення, відповідальність за яке передбачена абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; ), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008) про скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно - господарського штрафу від 21.06.2022 № 190275.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про застосування адміністративно - господарського штрафу №187790 від 01.02.2021 залишити без розгляду.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко