Справа № 306/2541/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 306/2541/23 пров. № А/857/21479/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовк А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року у справі № 306/2541/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м. Свалява
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїВінер Е.А.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року у справі № 306/2541/23 відмовлено у задоволенні позову адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2023 серії ЕАТ №7876993.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що інспектором відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області Продан М.М. неправомірно винесено відносно неї постанову про адміністративне правопорушення від 05.10.2023 серії ЕАТ №7876993 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Копію постанови їй було вручено. В постанові зазначено, що вона керувала ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8. ПДР. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як здійснювала рух у населеному пункті в с.Голубине з увімкненим ближнім світлом фар, яке вмикається автоматично завжди при заведеному двигуні; вимога увімкнення світла фар стосується лише доріг поза межами населеного пункту, а не в населеному пункті. Вказує на відсутність доказів вчиненого порушення та зазначає, що попросила інспектора надати для ознайомлення відеозапис, на якому було зафіксовано факт руху без увімкненого світла фар. На що інспектор відповів, що такого відеозапису він не має та додав, що для цього достатньо що він бачив це «на власні очі».

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, а зокрема відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлена, шляхом надіслання телефонограми за вказаним у позовній заяві номером телефону.

Позивач подала клопотання про слухання справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомляв.

Клопотань про відкладення слухання справи учасники не направляли. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в порушення п.9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 здійснила рух транспортним засобом на трасі Київ-Чоп 749 км., що є поза населеним пунктом с.Голубине без ввімкненого ближнього світла фар. При цьому, технічних документів, що конструкція транспортного засобу дозволяє автоматичне увімкнення світла фар до суду позивачем не надано.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою інспектора відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області Продан М.М. від 05.10.2023 серії ЕАТ № 7876993 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Підставою для винесення вказаної постанови слугували відомості відображені з приводу того, що 05.10.2023 о 14 год. 33 хв. (с.Голубине, траса Київ-Чоп 749 км.), ОСОБА_1 керувала ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про її скасування.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплив, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР) з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами(ст.251 КУпАП).

Із змісту оскаржуваної постанови інспектора відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області Продан М.М. від 05.10.2023 серії ЕАТ № 7876993 убачається, що 05.10.2023 о 14 год. 33 хв. (с.Голубине, траса Київ-Чоп 749 км.), ОСОБА_1 керувала ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8 ПДР України у зв`язку із чим її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

При цьому, обумовлена постанова не містить покликань на жодні докази які підтверджують факт скоєного позивачем правопорушення п.9.8 ПДР України.

Не надано відповідачем також доказів вчиненого правопорушення позивачем і до суду першої та апеляційної інстанцій.

Відносно ж візуального спостереження інспектором поліції вчинення нібито адміністративного правопорушення без належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КУпАП, зокрема без належної відеофіксації порушення та без зазначення в постанові службового сертифікованого технічного пристрою, на який здійснювався відеозапис, та за відсутності покликань на будь-які інші належні докази, то колегія суддів зазначає таке спостереження не може доводити винуватість особи.

При цьому, єдиним нібито доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем є сама оскаржувана постанова. Однак зазначена постанова є саме предметом спору і не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові 26.04.2018 по справі №338/1/17 «… саме по собі описання правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.04.2020 по справі №337/346/17, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17, 27.02.2020 у справі №344/4629/16-а, 19.02.2020 у справі №607/3394/17, 19.02.2020 у справі №524/1284/17, 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, від 11.12.2019 по справі №761/41786/16-а, 02.12.2019 у справі №766/16904/16-а, 24.07.2019 у справі №161/10598/16-а; від 17.07.2019 по справі №295/3099/17; 08.05.2019 у справі №200/21123/16-а, яка є обов`язковою для застосування в силу приписів ч.5ст.242 КАС України.

Таким чином, в порушення норм ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем правопорушення п.9.8 ПДР України, і як наслідок безпідставно накладено на позивача адміністративне стягнення, що є підставою для скасування зазначеної постанови та задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що позивачем понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн. (536,80 грн за подання позову і 805,20 грн за подання апеляційної скарги), який з урахуванням положень ст. 139 КАС України підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетного фінансування відповідача.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року у справі № 306/2541/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови від 05.10.2023 серії EAT №7876993 задовольнити.

Скасувати постанову від 05.10.2023 серії EAT №7876993 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором Відділення поліції №1 (Свалява) Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Проданом Михайлом Михайловичем, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладене на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (код за , Адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, Ф. Ракоці, 13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1342,00 грн. (536,80 грн за подання позову і 805,20 грн за подання апеляційної скарги).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 07 грудня 2023 року