Справа № 607/20768/23
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

08.12.2023 Справа №607/20768/23 Провадження № 2-а/607/380/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Щербая А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Моленя Р.Б.,

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що постановою серії ЕАТ № 7948297 від 15.10.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач зазначила, що відповідно до змісту вказаної постанови їй інкримінується те, що 15.10.2023 о 22 год. 14 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не мала при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушила п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняла інкримінованого їй правопорушення.

Так, транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у власності чоловіка позивача - ОСОБА_2 . Однак 10.10.2023 позивач отримала право на користування вказаним вище транспортним засобом на 12 місяців за допомогою послуги у порталі «ДІЯ» «Призначення належного користувача».

Відтак позивач здійснювала керування автомобілем на підставі отриманого та належним чином оформленого права користування та мала при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а саме електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сформоване засобами мобільного порталу «ДІЯ».

Указані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що відомості, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності.

При цьому позивач звертає увагу, що на вимогу патрульного поліцейського намагалась пред`явити електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак з причин, що не залежали від її волі, а саме у зв`язку з некоректною робою мобільного порталу «ДІЯ», не змогла цього зробити.

Відсутність у позивача можливості у зв`язку з некоректною роботою мобільного порталу «ДІЯ» пред`явити електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є безумовною підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

За таких підстав позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7948297 від 15.10.2023, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

30.10.2023 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 03.11.2023 представник позивача усунув недоліки позовної заяви.

07.11.2023 відкрите провадження у справі, призначене судове засідання на 17.11.2023, визначений відповідачу строк для подання відзиву.

17.11.2023 до суду надійшов відзив відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушила п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки 15.10.2023 о 22 год. 14 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не мала при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідач зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери патрульних поліцейських, з яких також вбачається, що позивач здійснювала рух транспортного засобу, що не заперечувалось позивачем і у позовній заяві. Так само відповідач зазначив, що з відеозапису дійсно вбачається, що позивач намагалася пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб в електронному вигляді у порталі «ДІЯ», однак такий документ в електронній формі був відсутній у зв`язку з закінченням терміну шерингу автомобіля. При цьому з долучених позивачем скріншотів електронного порталу «ДІЯ» вбачається, що заяву про призначення належного користувача схвалено 10.10.2023, однак 11.10.2023 відхилено, що не можна назвати некоректною роботою вказаного порталу. Указані обставини свідчать про те, що реєстраційний документ на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , у позивача станом на 15.10.2023 був відсутній, а тому позивач могла пред`явити такий документ лише у вигляді пластикового документа, який на момент керування автомобілем у позивача був відсутній, про що позивач вказувала патрульним поліцейським на місці події.

17.11.2023 судове засідання відкладене на 08.12.2023 за клопотанням представника позивача для ознайомлення з відзивом та копіями доданих до нього доказів.

У судовому засіданні 08.12.2023 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Молень Р.Б. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити.

Позивач не заперечувала, що не здійснювала перевірку наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порталі «ДІЯ», оскільки вважала, що таке свідоцтво автоматично завантажиться на її мобільний пристрій з 10.10.2023. Зауважила, що працівники поліції не були позбавлені можливості самостійно здійснити перевірку наявності у неї права на користування транспортним засобом за допомогою наявних у них реєстрів.

Представник позивача зазначив, що 10.10.2023 позивач отримала право на користування транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 12 місяців за допомогою відповідної послуги на електронному порталі «ДІЯ». Проте у зв`язку з некоректною робою вказаного порталу на момент оголошення патрульними поліцейськими вимоги про пред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу такий документ не відображався в особистому електронному кабінеті позивача. Також зауважив, що позивач не керувала транспортним засобом, що не спростовано відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

У судовому засіданні 08.12.2023 представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити. Вказала, що позивач здійснювала рух транспортним засобом, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції. При цьому станом на момент керування транспортним засобом у позивача було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у виді пластикового документа, про що позивач не заперечувала. Так само позивач не змогла пред`явити наявність права на користування транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою електронного порталу «ДІЯ». Більше того представник відповідача звернула увагу, що з долучених позивачем скріншотів електронного порталу «ДІЯ» вбачається, що станом на 15.10.2023 у ОСОБА_3 було відсутнє право на користування вказаним вище транспортним засобом, про що позивач 16.10.2023 зазначила у сервісі технічної підтримки. Зауважила, що можливість патрульних поліцейських перевірити у відповідних реєстрах наявність тих чи інших документів, не спростовує обов`язку водіїв мати при собі та пред`явити поліцейському визначені законом документи, у тому числі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши електронний кабінет позивача у порталі «ДІЯ», суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд установив, що 15.10.2023 інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Ковалик К.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7948297. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. У постанові зазначено, що 15.10.2023 о 22 год. 14 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не мала при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушила п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху передбачають, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 10.10.2023 отримала право на користування транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_2 , на 12 місяців за допомогою відповідної послуги на електронному порталі «ДІЯ». 15.10.2023 на вимогу патрульного поліцейського позивач намагалась пред`явити електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак з причин, що не залежали від її волі, а саме у зв`язку з некоректною робою мобільного порталу «ДІЯ», не змогла цього зробити.

Поряд з цим суд встановив, що 16.10.2023 позивач звернулась у службу підтримки електронного порталу «ДІЯ» щодо відсутності у її електронному кабінеті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 . На таке звернення службою підтримки електронного порталу «ДІЯ» роз`яснено позивачу, що для відображення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слід переавторизуватись в застосунку та оновити мобільний додаток до останньої версії. При цьому служба підтримки звернула увагу, що будь-які проблеми у роботі застосунку відсутні.

Указані обставини свідчать про те, що станом на 16.10.2023, а відповідно і станом на 15.10.2023 в електронному кабінеті ОСОБА_1 у мобільному застосунку «ДІЯ» були відсутні реєстраційні документи на вказаний вище транспортний засіб, що позбавляло її можливості пред`явити такі документи 15.10.2023 на вимогу працівників патрульної поліції.

Так само і з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що 15.10.2023 позивач неодноразово зазначала, що не має при собі реєстраційний документ на транспортний засіб та не може пред`явити його поліцейському і в електронній формі на порталі «ДІЯ». Саме по собі подання позивачем 10.10.2023 відповідної заяви на отримання такого документа на порталі «ДІЯ» та зазначення, що дана заява прийнята та погоджена, без наявності електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в електронному кабінеті позивача, не свідчить про дотримання позивачем вимог п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху.

При цьому суд звертає увагу, що Правила дорожнього руху визначають обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити, зокрема реєстраційний документ на транспортний засіб. Відтак перед початком руху водій повинен переконатися, чи наявний у нього реєстраційний документ на транспортний засіб, у тому числі і в електронній формі у мобільному застосунку «ДІЯ». Можливість працівника поліції здійснити перевірку наявності відповідних реєстраційних документів на транспортний засіб не спростовує обов`язок водія мати при собі такий документ в паперовій або електронній формі.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що станом на момент події ОСОБА_1 не мала при собі реєстраційного документа на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Разом з тим визначальним для кваліфікації діяння за ст. 126 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію особи з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Натомість саме лише перебування особи на місці водія чи поруч з транспортним засобом не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, суд зауважує, що у позовній заяві позивач не обґрунтовувала заявлені вимоги відсутністю доказів факту керування транспортним засобом, однак про наявність таких обставин представник позивача зазначив безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду судом справи.

Відтак з метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за можливе розглянути доводи представника позивача щодо відсутності факту керування позивачем транспортним засобом.

Так, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції № 472560, № 472631 (назва файлу «ОСОБА_4») не вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала рух транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому саме по собі перебування ОСОБА_1 на місці водія з ввімкненим двигуном не доводить факт керування транспортним засобом, оскільки на відеозаписі не зафіксовано, що даний транспортний засіб здійснював рух та перемістився у просторі.

Більше того в оскаржуваній постанові зазначено, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинено 15.10.2023 о 22 год. 14 хв. Проте з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції № 472560, № 472631 (назва файлу «ОСОБА_4») вбачається, що 15.10.2023 о 22 год. 14 хв. ОСОБА_1 не перебувала ні поблизу, ні безпосередньо у транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «ID.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , що виключає можливість керування нею вказаним автомобілем у зазначений в оскаржуваній постанові час.

Указані обставини в сукупності не дають суду підстав дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб, або непред`явленні електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що сама по собі постанова від 15.10.2023 без інших достатніх доказів не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7948297 від 15.10.2023 є такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що суд дійшов переконання про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови через недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, то є усі правові підстави для закриття справи про це адміністративне правопорушення.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 536,80 грн. Однак з квитанції ПН 55 (платіж № ) від 24.10.2023 вбачається, що позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Згідно з положенням ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Оскільки позивач клопотання про повернення переплаченої суми судового збору не заявляла, суд не вбачає підстав на даний час для вирішення цього питання.

Відтак судовий збір у сумі 536,80 грн підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, враховуючи, що представник позивача у поданій позовній заяві заявив клопотання про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно з ч. 4 ст. 143 КАС України призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 126, 245, 268, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7948297 від 15.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених ОСОБА_1 та пов`язаних з розглядом справи судових витрат на 14.12.2023 на 14 год. 00 хв. у залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль.

Надати ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Молень Ростислав Богданович, місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 705, м. Тернопіль.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська