Справа № 727/12462/23
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/108/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря Макогон А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 08.11.2023 року о 14 год. 19 хв. по вул. Головна, 265-А, що знаходиться у місті Чернівці, молодшим лейтенантом поліції Гаврилюк Максимом Васильовичем винесено постанову серії ЕНА № 1029058, про накладення адміністративно стягнення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зате що 08.11.2023 року о 14 год. 11 хв. позивача було зупинено працівниками поліції по вул. Головна, 265А, що знаходиться в м. Чернівці та виявлено, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1 А ПДР України.

З винесеною постановою не погоджується враховуючи наступні обставини.

Так, дійсно 08.11.2023 року приблизно о 14 год. 11 хв. позивач рухався по вул. Головна, що в м. Чернівці та мене було зупинено працівниками поліції, проте, правил дорожнього руху позивач не порушував. Дана зупинка була безпідставна та необгрунтована. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Одразу після зупинки транспортного засобу, працівником поліції не було позивачу роз`яснено підстав та причини зупинки, а тим більше не було сказано, що в них є наявна інформація, яка свідчить про те, що позивач причетний до вчинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення, тощо. Натомість, працівник поліції одразу після зупинки транспортного засобу почав вимагати документи у позивача.

Звертаючи увагу на вищевказані норми ЗУ «Про національну поліцію», ми вбачаємо, що молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було проігноровано приписи ст. 32, 35 ЗУ «Про національну поліцію», та здійснено незаконну зупинку транспортного засобу під керуванням позивача, та незаконну вимогу про пред`явлення документів.

При зупинці транспортного засобу, позивач показав працівникам поліції своє посвідчення водія. Після перевірки документів, працівниками поліції позивачу було повідомлено, що він не має права керувати транспортним засобом, оскільки позивач позбавлений права керування.

Про те, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом, позивач до цього моменту не знав. Йому було відомо, що Першотравневий районний суд м. Чернівці розглядає справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, але позивачу не було відомо на той момент, що розгляд справи вже відбувався, а також, що є постанова, якою його було позбавлено права керування транспортним засобом на один рік.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП полягає в прямому умислі особи- правопорушника, а саме в тому, що особа знаючи той факт, що вона позбавлена права керування транспортним засобом, умисно сідає за кермо автомобіля та здійснює рух на ньому.

Він, ОСОБА_1 не знав, що відносно нього винесена постанова про позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік та тільки через це, він керував транспортним засобом 08 листопада 2023 року. Дані пояснення він надавав працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу, проте останні жодним чином не реагували на його пояснення.

Вищенаведені доводи підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Даний факт підтверджується фотокопією постанови Першотравневого районного суду, з якою він ознайомився вже після винесення відносно нього постанови серії ЕНА № 1029058. В даній постанові Першотравневого районного суду м. Чернівці зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без участі позивача в судовому засіданні. Судових повісток позивач не отримував, та не був належним чином повідомлений про розгляд вищезазначеної справи, а тому і не з`явився в судове засідання та не був присутнім під час розгляду судової справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП України є відео фіксація правопорушення. Тобто, необхідна наявність такого електронного доказу, як відеозапис. Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, електронним доказом являється інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). В даному випадку електронним доказом являється відео фіксація правопорушення збережена на пристрої яким було зафіксовано вчинене правопорушення.

Постанова не містить інформації про докази вчинення правопорушення, не містить показів свідків. Відповідач не надав жодних законних доказів вини позивача, що суперечить ст. 251 КУпАП, яка чітко визначає, що «доказами в справі про адміністративне правопорушення є: «...показання свідків, потерпілих, технічних приладів...що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...».

Таким чином, вважає постанову серії ЕНА № 1029058 від 25.12.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення в розмірі 20400 грн. протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023 року, винесену молодшим лейтенантом поліції Гаврилюк Максимом Васильовичем, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити. Відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі в розмірі 536 грн. 80 коп.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уважає постанову серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

01.12.2023 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/12462/23 та призначила справу до розгляду.

08.12.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись із змістом та вимогами адміністративного позову категорично не погоджується з вимогами позивача, уважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

11.12.2023 позивач надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представники відповідача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали відзив на адміністративний позов, в якому просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю. Зазначили, що позивач зазначає, що він не знав про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами в наслідок чого в нього не виникало умислу вчиняти інкриміноване йому правопорушення. Дане твердження спростовується Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2023 року у справі №725/6891/23 де чітко зазначено, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки, а також смс-повідомлення в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Тобто, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та проігнорував розгляд справи стосовно себе. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2018 року у справі № 904/9904/17, факт не отримання учасником справи кореспонденції, яку суд, з додержанням вимог закону, надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вважається належним повідомленням, осиль:-з: зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони шоло отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Таким чином, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається без участі правопорушника, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП. З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Отже, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/189/14. Тобто на момент виникнення спірних правовідносин 12.11.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи при цьому позбавлений права керування строком на 1 рік, що у свою чергу утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1 , 08.11.2023 о 14 годині 11 хвилини у м. Чернівці по вул. Головна, 265А, керував ТЗ перебуваючи особою, яка позбавлена права керування ТЗ Першотравневим районним судом м. Чернівці від 03.10.2023, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, що є порушенням ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2023 №725/6891/23 (провадження №3/725/2742/23), визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 16.10.2023.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023, протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1029058 від 08.11.2023, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1 , 08.11.2023 о 14 годині 11 хвилини у м. Чернівці по вул. Головна, 265А, керував ТЗ перебуваючи особою, яка позбавлена права керування ТЗ Першотравневим районним судом м. Чернівці від 03.10.2023, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, що є порушенням ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео за № 475487.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис за № 475487, у зв`язку з чим суд приймає даний відеозапис як належний та допустимий доказ.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 2.1а ПДР України, відповідачем надано відеозапис (диск), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.11.2023 о 14 годині 11 хвилини у м. Чернівці по вул. Головна, 265А, перебував у транспортному засобі ТЗ «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1 . Безпосередньо факт керування не зафіксовано.

Згідно з пунктом 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Однак, будь-які докази про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у керуванні ним транспортним засобом при наявності позбавлення такого права, матеріали справи не містять, окрім постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2023 №725/6891/23 (провадження №3/725/2742/23), згідно з якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 16.10.2023.

Втім, доказів того, що ОСОБА_1 отримав постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2023 №725/6891/23 та знав про те, що він позбавлений правом керування транспортним засобом, суду відповідачем надано не було.

Суд не приймає, але критично оцінює доводи відповідача про обізнаність позивача про факт того, що він позбавлений права керування, без підтвердження цього належними та достатніми доказами, адже процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП є недоведеним (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який йому інкримінується, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕНА №1029058 від 08.11.2023 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕНА №1029058 від 08.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (буд. 3, вул. Ф.Ернста, м. Київ, 04048, Україна, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: кв. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження за адресою: буд. 22, вул. Заводська, м. Чернівці, 58007, код ЄДРПОУ .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місце знаходження за адресою: буд. 3, вул. Федора Ернеста, м. Київ, 03048, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 11.12.2023.

Суддя Ю. О. Калмикова