Справа № 500/3908/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3908/23 пров. № А/857/18702/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 500/3908/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дії та бездіяльності протиправними,

місце ухвалення судового рішення м.Тернопіль
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїПодлісна І.М.
дата складання повного тексту рішення21.09.2023 ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 500/3908/23 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №00 від 24.05.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України Про прокуратуру період навчання у вищому юридичному навчальному закладі - в Національній академії внутрішніх справ України, за спеціальністю Правознавство, денна форма навчання, з 01.08.1993 року по 21.06.1997 року, на посаді курсанта зі спеціальним званням рядовий міліції згідно Закону України Про міліцію (в редакції, чинній на період навчання), як календарну строкову військову службу в Збройних Силах України; період проходження служби в органах внутрішніх справ з 28.07.1997 року по 18.03.1998 року, період проходження військової служби в Збройних Силах України з 05.05.2015 року по 08.10.2015року, в т.ч. в зоні АТО з 11.05.2015 року до 11.07.2015 року; період роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України з 12 березня 2015 року по 16 травня 2023 року.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до стажу роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України Про прокуратуру період роботи з 12 березня 2015 року по 16 травня 2023 року, який складає 8 років 2 місяці 5 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії ОСОБА_1 з 16.05.2023 року, з урахуванням наявного на день звернення стажу роботи за вислугу років більше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів більше 15 років, з розрахунку 60% від суми складових заробітної плати, зазначених в Довідках Миколаївської обласної прокуратури №21-116 вих.23 від 15.05.2023 року Про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та №21-117 вих.23 від 15.05.2023 року Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що до пенсії за вислугу років позивача не враховано період служби в органах внутрішніх справ з 01.08.1993 по 18.03.1998 згідно записів трудової книжки, оскільки найменування посад не зазначено.

До спеціального стажу не враховано період з 12.03.2015 по 12.06.2020, оскільки долучена копія наказу про поновлення на посаду, а запис в трудовій книжці про поновлення на позаду відсутній.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідачі повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявний у позивача стає є правовою підставою для призначення пенсії за норами

ЗУ Про прокуратуру, позаяк:

- період навчання позивача з 30 липня 1993 року до 21 червня 1997 року у Національній академії внутрішніх справ України, який у цілому складає - 3 р. 10 міс. 23 днів підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з абзацом 7 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру (військова служба);

-період перебування позивача на посаді оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на пенсію згідно абзацу 3 частини 6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру, позаяк вказана посада належить до посад начальницького складу органів внутрішніх справ, перебування на якій супроводжувалось наявною у позивача вищою освітою.

-час перебування позивача на військовій службі у звязку із мобілізацією в тому рахунку і в зоні АТО підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на призначення пенсії згідно з абзацом 7 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру (військова служба);

Також судом ураховано, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2020 року у справі № 826/4854/15, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 року наказом Генерального прокурора №312к від 30.09.2021 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника прокурора Миколаївської області з 12.03.2015 року, а відтак на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії позивач працював в органах прокуратури України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій (посвідчення № НОМЕР_2 , видане 20.08.2015 року.

16.05.2023 рок позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії з урахуванням норм статті 86 Закону України Про прокуратуру, до якої ним було додано необхідні для призначення пенсії за вислугу років особисті документи.

24.05.2023 року ГУ ПФУ в Тернопільській області (далі - Відповідач), у відповідності з принципом екстериторіальності, розглянувши подану позивачем через веб-портал заяву про призначення пенсії, прийняло Рішення №00 від 24.05.2023 року, яким відмовило йому у призначенні пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України Про прокуратуру.

У прийнятому ГУ ПФУ в Тернопільській області рішенні №00 від 24.05.2023 року зазначено підставу, у зв`язку з якою йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, а саме - відсутність необхідного стажу за вислугу років.

При цьому у прийнятому відповідачем рішенні зазначено, що спеціальний стаж (вислуга років) позивача складає -16 років 11 місяців 17 днів, стаж роботи на посадах прокурорів складає -16 років 11 місяців 17 днів; страховий стаж складає - 29 років 10 місяців 10 днів, при цьому, - до страхового стажу враховано всі періоди роботи; до спеціального стажу (вислуги років) не враховано періоди роботи:

з 01.08.1993. по 18.03.1998. - період служби в органах внутрішніх справ, тому що не зазначено найменування посад;

з 12.03.2015. по 12.06.2020 - тому що відсутній запис в трудовій книжці про поновлення на посаді першого заступника прокурора Миколаївської області.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, звернувся до суду із даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 86 ЗУ Про прокуратуру, - прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема у період з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи:

на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Відповідно до ч.8 статті 86 ЗУ Про прокуратуру, - право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення документом, що посвідчує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до Закону України Про вищу освіту, Постанови КМУ №811 від 09.09.2020 року документом про вищу освіту є диплом.

Дослідивши зібрані у справі докази (а зокрема: трудову книжку ОСОБА_1 ; послужний список ОСОБА_1 особовий номер НОМЕР_3 з архівної особової справи позивача, яка зберігається в Головному управлінні Національної поліції у Житомирській області; довідку №07-295вих.-23 Миколаївської обласної прокуратури від 16.05.2023 року; дипломи на ім`я позивача із додатками до них; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2020 року у справі №826/4854/15, яке набрало законної сили згідно з Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 року; наказ Генерального прокурора №312-К від 30.09.2021 року, виданий на підставі вищезазначених судових рішень; військовий квиток) колегією суддів установлено, що позивач:

1) з 30 липня 1993 року до 18 березня 1998року проходив безперервну службу в органах внутрішніх справ на посадах молодшого та середнього начальницького складу, у тому числі,

- з 30 липня 1993 року до 21 червня 1997 року - навчання у Національній академії внутрішніх справ України на посаді курсанта з присвоєнням 30.07.1993 року спеціального звання рядовий міліції (3 р. 10 міс. 23 дн.);

- з 28.07.1997 року по 18.03.1998 року - служба на посаді оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції (0 р. 7 міс. 22 дн.);

2) з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року військова служба в Збройних Силах України за призовом по мобілізації, в т.ч. безпосереднє проходження військової служби в зоні АТО з 11.05.2015. по 11.07.2015;

3) з 26 березня 1998 року по 16.05.2023 року (дату звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років) безперервна служба на посадах прокурорів в органах прокуратури України (25р. 01 міс. 21 дн.).

Досліджуючи доводи скаржника з приводу неврахованого до вислуги років періоду з 30 липня 1993 року до 21 червня 1997 року, яким охоплювалося навчання позивача у Національній академії внутрішніх справ України на посаді курсанта з присвоєнням 30.07.1993 року спеціального звання рядовий міліції та 21.06.1997року спеціального звання лейтенант міліції, який у цілому складає - 3 р. 10 міс. 23 днів, то колегією суддів ураховано таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 18 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ, (у редакції, яка діяла на час навчання позивача у навчальному закладі системи МВС України), особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Згідно Переліку вищих закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.97 № 1410, Національна академія внутрішніх справ України входить до переліку вищих навчальних закладів МВС України та відноситься до вищих закладів, що входять до єдиної системи військової освіти.

Наказ Міністра внутрішніх справ України №62 від 14.02.2008 "Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ України" визначає, що статус "курсант" надається особам рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерів), які навчаються у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зазначено, що навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

Відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, яким згідно п. 1 визначався порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки. До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 2 зазначеного Положення передбачено, що особам присвоюються спеціальні звання, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ. Отже, до осіб начальницького складу органів внутрішніх справ відносяться особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно відповідні спеціальні звання, встановлені законодавством.

Отож, з аналізу приведених норм слідує, що період навчання в закладах Міністерства внутрішніх справ України особами рядового та начальницького складу прирівнювався до проходження військової служби.

Як наслідок колегія суддів приходить до висновку, що період навчання позивача з 30 липня 1993 року до 21 червня 1997 року у Національній академії внутрішніх справ України (денна форма навчання), який у цілому складає - 3 р. 10 міс. 23 днів підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з абзацом 7 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру (військова служба).

Відносно ж доводів апеляційної скарги з приводу зарахування періоду служби позивача з 28.07.1997 року по 18.03.1998 року - на посаді оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції (0 р. 7 міс. 22 дн.), до вислуги років що дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру», то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується серед іншого і час роботи:

слідчими (абзац 2 вказаної частини статті 86);

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою (абзац 3 вказаної частини статті 86).

Посада оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції не належить до посади слідчого, а відтак не підлягає зарахуванню до вислуги, що дає право на пенсію згідно абзацу 2 частини 6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру.

Відносно ж того чи відноситься посада оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції до посад начальницького складу органів внутрішніх справ, то колегією суддів ураховано таке.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі по тексту іменовано №114).

Згідно пункту 2 вказаного порядку до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством, а зокрема:

Молодший начальницький склад
молодший сержант міліціїмолодший сержант внутрішньої служби
сержант міліціїсержант внутрішньої служби
старший сержант міліціїстарший сержант внутрішньої служби
старшина міліціїстаршина внутрішньої служби
прапорщик внутрішньої служби
старший прапорщик внутрішньої служби
Середній начальницький склад
молодший лейтенант міліціїмолодший лейтенант внутрішньоїслужби
лейтенант міліціїлейтенант внутрішньої служби
старший лейтенант міліціїстарший лейтенант внутрішньої служби
капітан міліціїкапітан внутрішньої служби
Старший начальницький склад
майор міліціїмайор внутрішньої служби
підполковник міліціїпідполковник внутрішньої служби
полковник міліціїполковник внутрішньої служби
Враховуючи те, що позивач перебуваючи на посаді оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області мав спеціальне звання лейтенант міліції, то обумовлена посада позивача відноситься до посад начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 , виданого 21.06.1997 року Національною академією внутрішніх справ України, реєстраційній номер позивач отримав диплом спеціаліста за спеціальністю правознавство, а відтак на час зайняття посади оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області мав вищу освіту.

Як наслідок колегія суддів приходить до висновку, що період перебування позивача на посаді оперуповноваженого ВДСБЕЗ Радомишльського РВ УМВС у Житомирській області зі спеціальним званням лейтенант міліції підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на пенсію згідно абзацу 3 частини 6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника з приводу не зазначення найменування посад згідно записів трудової книжки, оскільки відсутність таких відомостей не могла слугувати підставою для відмови позивачу у зарахуванні вказаного періоду роботи.

Позаяк, встановивши обставини з приводу відсутності таких відомостей, відповідач в силу положень п. 3.2, 3.3 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року зобов`язаний був запропонувати позивачу надати йому такі відомості, або витребувати їх від органів МВС з власної ініціативи.

Натомість, відповідач вказаних положень не дотримався та як наслідок безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні вказаного періоду служби до вислуги років, що дає право на пенсію згідно абзацу 3 частини 6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру».

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо неврахованого до вислуги років періоду з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року, яким охоплювалася військова служба позивача в Збройних Силах України за призовом по мобілізації (календарна - 0 р. 05 міс. 04 дні), в тому числі і період служби в зоні АТО (Донецька область, місто Маріуполь) з 11 травня 2015 року до 11 липня 2015 року (пільгова - 0 р. 2 міс.1 день), то колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 3 розділу XIII Перехідні положення Закону України Про прокуратуру №1697-VII установлено, що на прокурорів та слідчих військової прокуратури, які не є військовослужбовцями, у разі виконання ними повноважень у районах проведення антитерористичних операцій поширюються соціальні гарантії, передбачені для військовослужбовців військової прокуратури.

При цьому, як встановлено судом вище згідно абзацом 7 ч.6 статті 86 Закону України Про прокуратуру до вислуги років, що дає право на пенсію зараховується військова служба.

Статтею 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, що визначається КМУ. Час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в АТО в особливий період, зараховується до стажу державної служби на пільгових умовах. Зокрема, 1 місяць стажу зараховується за 3 (три), тобто в 3-кратному розмірі.

Зазначена служба також підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, відповідно до Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року №294/26071.

Статтею 57 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Постановою КМУ №393 від 17 липня 1992 року затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

В редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, з урахуванням внесених змін Постановою КМ № 119 від 16.02.2022, пунктом 2-1 та 3 Постанови № 393 передбачено, що для призначення пенсії враховується виключно календарна вислуга років, а для визначення розміру пенсії вислуга років враховується на пільгових умовах.

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі в тому рахунку і в зоні АТО підлягає зарахуванню до вислуги років, що дає право на призначення пенсії згідно з абзацом 7 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру (військова служба) в календарному обчисленні, а період участі позивача в АТО з 11 травня 2015 року до 11 липня 2015 року (0 р. 02 міс. 01 день) підлягає зарахуванню на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії з розрахунку три місяці за однин місяць такої служби.

Як наслідок, період перебування позивача на військовій службі в Збройних Силах України за призовом по мобілізації з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року (0 р. 05 міс. 04 дні) підлягає зарахуванню в календарному обчисленні до вислуги років, що дає право призначення на пенсію відповідно до абзацу 7 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру та пункту 2-1 Постанови № 393 в обсязі 05 місяців 04 дні.

Однак, судом першої інстанції приведені положення законодавства ураховані не були, а як наслідок мотивувальна частина судового рішення у частині яка стосується зарахування до вислуги років періоду з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року військової служби позивача в Збройних Силах України за призовом по мобілізації підлягає зміні з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, відображених у даній постанові.

Також колегією суддів відхиляються доводи скаржника з приводу не урахування періоду служби з 12.03.2015 по 12.06.2020 до спеціального стажу у зв`язку з тим, що запис про поновлення позивача на посаду у трудовій книжці відсутній.

З матеріалів справи убачається, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії направлялося до органів пенсійного фонду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2020 року у справі № 826/4854/15, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 року та наказ про його поновлення.

Відповідно до вказаного судового рішення скасовано наказ в. О. Генерального прокурора України №181к від 11.03.2015 року та поновлено позивача на посаді першого заступника прокурора Миколаївської області.

Окрім того, наказом Офісу Генерального прокурора №312 к від 30.09.2021 року позивача на виконання вказаного судового рішення поновлено на посаді першого заступника прокурора Миколаївської області з 12.03.2015 року.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Миколаївської обласної прокуратури №07-295вих.-23 від 16.05.2023 року.

Отож, день звернення до відповідача, тобто на 16.05.2023 року, позивач працював в органах прокуратури України, що підтверджується:

довідкою №07-295вих.-23 від 16.05.2023 року, виданою Миколаївською обласною прокуратурою, яка засвідчує, що станом на 16.05.2023 року ОСОБА_1 обіймає посаду першого заступника прокурора Миколаївської області; загальний стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах станом на 16.05.2023 року складає 25 років 01 місяць 21 день;

виданими позивачу, встановленої для призначення пенсії за вислугу років форми Довідками Миколаївської обласної прокуратури №21- 116 вих.23 від 15.05.2023 року Про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) станом на 28.04.2023 року та №21-117 вих.23 від 15.05.2023 року Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), які містять підпис керівника Миколаївської обласної прокуратури та головного бухгалтера і скріплені гербовою печаткою установи;

рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2020 року у справі №826/4854/15, яке набрало законної сили на підставі Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 року;

Наказом Генерального прокурора №312к від 30.09.2021 року, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Миколаївської області з 12.03.2015 року.

Як наслідок, позивач має право на урахування вказаного періоду роботи з 12.03.2015 по 12.06.2020 року до вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до абзацу 1 ч.6 статті 86 ЗУ Про прокуратуру (період роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Тернопільській області протиправно відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років усупереч статті 86 Закону України Про прокуратуру».

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів в цілому погоджується з резолютивною частиною рішення суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, однак судове рішення у частині зарахування до вислуги років періоду з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року військової служби позивача в Збройних Силах України за призовом по мобілізації ухвалено з порушенням норм матеріального права у зв`язку з чим, апеляційна скарга у цій частині підлягає до задоволення шляхом зміни мотивувальної частини вказаного рішення суду.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 500/3908/23 змінити у частині приведених мотивів зарахування до вислуги років періоду військової служби ОСОБА_1 у Збройних Силах України за призовом по мобілізації з 05 травня 2015 року до 08 жовтня 2015 року з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, відображених у даній постанові.

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 500/3908/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос