Справа № 360/608/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року справа №360/608/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Басова Н.М.), складеного в повному обсязі 01 серпня 2023 року у справі № 360/608/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення від 18.04.2023 № 88 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 01.09.1990 по 06.06.1991 (навчання в ПТУ № 55 м. Привілля Луганської обл. за професією електрослюсар підземний третього розряду) та з 14.06.1991 по 17.05.1993 (строкова військова служба) до пільгового страхового стажу, а період роботи з 16.08.1993 по 31.12.1998 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті «Привільнянська» ПО «Лисичанськвугілля» до загального та пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.05.2023 з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та провести відповідні виплати.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.04.2023 № 88 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 ОСОБА_1 період строкової військової служби з 14.06.1991 по 17.05.1993, а період роботи з 16.08.1993 по 31.12.1998 як до пільгового підземного стажу за Списком №1, так і до страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 квітня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови у задоволені позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 360/608/23 в зазначеній частині та прийняти нову постанову, якою зобов`язати управління зарахувати період з 01.09.1990 по 06.06.1991 (навчання) до пільгового стажу за Списком № 1 та зобов`язати призначити пенсію з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом вказано на незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів в часі щодо правового регулювання зарахування періодів навчання.

Вказав, що позовні вимоги щодо поновлення права позивача шляхом призначення пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мають бути задоволені.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/608/23, однак листом року суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

10.04.2023 через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив призначити пенсію.

Заява була розглянута за принципом екстериторіальності та рішенням від 18 квітня 2023 року №88 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що вік заявника на дату звернення - 49 років 11 місяців 3 дні. Відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 31 рік 1 місяць 9 днів. Відповідно до наданих документів пільговий стаж особи - 7 років 6 місяців 20 днів. Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці серія НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата заповнення, що є порушенням Інструкції про ведення трудових книжок працівників. Відповідно до наданих документів до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи по даним Індивідуальним відомостям про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. За умови надання додаткових документів право на пенсію буде переглянуто.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій під час розгляду заяви про призначення пенсії

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення пенсійного органу підлягає скасуванню з повторним розглядом заяви з зарахуванням стажу періоду строкової військової служби та спірного періоду рокоти.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статі 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

Трудова книжка позивача містить записи, зокрема:

- з 01.09.1990 по 06.06.1991 навчався у ПТУ №55 м. Привілля Луганської області за професією електрослюсар підземний третього розряду;

- з 14.06.1991 по 17.05.1993 служба в рядах ВС України.

Також, в матеріалах електронної справи міститься копія диплому серії НОМЕР_3 щодо навчання позивача у період з 01.09.1990 по 06.06.1991 у ПТУ №55 м. Привілля Луганської області за професією електрослюсар підземний третього розряду.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України, від 10.02.1998, №103/98-ВР "Про професійну (професійно-технічну) освіту" (в редакції, чинній на день звернення із заявою про призначення пенсії) якою визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд звертає увагу, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Так, відповідно до п.п. "з" п. 109 розд. VIII Постанови Ради Міністрів СРСР "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" від 03 серпня 1972 року № 590 крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами частини 3 п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.

При цьому, суд зазначає, що до пільгового стажу позивача на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах судом першої інстанції зараховано період проходження строкової військової служби позивача з 14.06.1991 по 17.05.1993, після якої (з 16.08.1993) він працевлаштувався учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті «Привільнянська» ПО «Лисичанськвугілля», таким чином, час навчання позивача в ПТУ №55 м. Привілля Луганської області протиправно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із задоволенням цих позовних вимог

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію позивачу із урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та провести відповідні виплати, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (далі - Закон №345-VI) передбачено, що його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI, встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені і в абз.1 частини першої статті 28 Закону №1058, а саме мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, не нижче трьох прожиткових мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір пенсії розраховується за правилами, визначеними статтею 27 Закону №1058, і за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що передбачено частиною третьою статті 24 Закону № 1058.

Тобто розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, визначається з урахуванням їх стажу та заробітку. До одержаного розміру встановлюється доплата за понаднормовий стаж (по 1% розміру пенсії, але не більш як 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу: чоловікам - понад 35, а жінкам - понад 30 років, як це визначено абзацом 1 частини першої ст.28 Закону №1058).

Враховуючи, що право на отримання пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345-VI виникає після зарахування відповідного стажу, суд дійшов висновку, що вимоги в частині застосування норм статті 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» є передчасними та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги позивача, щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що призначення пенсії є дискреційним повноваженням відпоідача. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти, керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення і виплати пенсії, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що зобов`язання призначити пенсію позивачу, є дискреційними повноваженнями відповідача. Відповідно, суд не повноважний втручатися до таких повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 360/608/23 скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог про зарахування періоду навчання до пільгового стажу та їх задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 01.09.1990 по 06.06.1991 (навчання в ПТУ № 55 м. Привілля Луганської обл. за професією електрослюсар підземний третього розряду) до пільгового підземного стажу за Списком №1.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 360/608/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць