Справа № 160/7297/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7297/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року

у справі № 160/7297/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , у якому у урахуванням уточненої позовної заяви просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №465-РС від 05 жовтня 2022 року Міністерства оборони України про увільнення позивача від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначення позивача на посаду у військовій частині НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №243 від 06 листопада 2022 року військової частини НОМЕР_1 про виключення позивача із списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити позивача на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 06 листопада 2022 року;

- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року залучено до участі у справі №160/7297/23 у якості відповідача Генеральний штаб Збройних Сил України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 160/7297/23 у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Судом зазначено, що накази Головнокомандувача Збройних сил України від 05 жовтня 2022 року №465-РС командира військової частини НОМЕР_1 №243 винесені в умовах воєнного стану. Судом встановлено, що переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 проведене з дотриманням норм законодавства, оскільки переміщення позивача відбулося у відповідності до спеціальних норм Положення №1153/2008. Переміщення позивача із займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 здійснювалося в умовах воєнного стану та здійснено відповідно до повноважень покладених на Головнокомандувача Збройних Сил України. Суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС про увільнення від займаної посади позивача та наказу в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 про виключення позивача зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 06.11.2022 року. Відтак, суд зазначив, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у даній справі, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 не дотримано визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України терміни для прийняття і здавання посад, доказів ознайомлення позивача зі спірним наказом №243 до 28 березня 2023 року до матеріалів справи не надано. Зазначає, що спірні накази не містять посилання на підпункт пункту 116 Положення №1153/2008, згідно якого вони прийняті. Вважає, що Інструкцією №170 визначено вичерпний перелік документів на підставі яких здійснюється призначення військовослужбовців позапланово або у плановому порядку. Вказує про відсутність плану переміщення військовослужбовців. Вважає, що суд першої інстанції помилково керувався директивою Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168дск. Зазначає, що відповідачами до суду не надано доказів наявності документів, що передбачені п.6.3 Інструкції №333.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 10 січня 2022 року між позивачем та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №9 від 10 січня 2022 року, старшого сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 31 лютого 2021 року №25-РС, начальника складу військової частина НОМЕР_1 , припис №1/3 від 10.01.2022 року, з 10 січня 2022 року зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення за нормою №1 і вважати таким, що з 10 січня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, шпк "сержант", ВОС 789428А.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС, старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

25 жовтня 2022 року позивач, як військовослужбовець 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 отримав усні накази від командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира НОМЕР_4 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу 98 об ТрО майора ОСОБА_5 , за якими:

військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту (бронежилети і шоломи);

у всіх військовослужбовців, що зазначені нижче, за наказом командування батальйону вилучені військові квитки та передані, як їм повідомили, до стройової служби з невідомих підстав;

військовослужбовці мали завантажитися 06.11.2022 з особистими речами в ешелон під безпосереднім керівництвом і супровідом ЗНШ ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м.Рівне.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 25 жовтня 2022 року №40/2423, позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України: з 12.05.2022 року по 13.05.2022 року, з 06.06.2022 року по 09.06.2022 року, з 19.06.2022 року по 28.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 02.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 02.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 02.09.2022 року.

06 листопада 2022 року наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 року.

Позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби в розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №98 від 08 листопада 2022 року пункту 292 - старшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС на посаду начальника польової лазні взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону, ВОС-789294А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Встановити оклад за посадою 2820 гривень на місяць.

Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років.

Розмір щомісячної премії з вислугою років до одного року встановити 277%.

Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС, рапорт старшого сержанта ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №40/3095.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №129 від 23 березня 2023 року визначено, що відповідно абзацу 8 пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 (самовільне залишення частини) призупинено виплату грошового забезпечення з 23 березня 2023 року нижчепойменованим військовослужбовцям:

15. Старший сержант ОСОБА_1 , солдат резерву 53 запасна рота.

Судом встановлено, що при особистій явці до місця розташування КСП та штабу в/ч НОМЕР_1 , позивачу, як й іншим військовослужбовцям, було повідомлено, що військовослужбовців виключено із списків військової частини НОМЕР_1 .

На колективний запит до військової частини НОМЕР_1 , 28 березня 2023 року позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині в/ч НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243, відповідно до якого стало відомо про виключення позивача зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 06.11.2022 року, вважати особу таким, що посаду і справи здав 06.11.2022 та вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.

Позивач, вважаючи наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС, яким увільнено його від займаної посади, та наказ в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 про виключення позивача зі списків та усіх видів забезпечення, протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 14 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 6 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Відповідно до ст.1 Закону України Про оборону України, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, який затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення №1153).

Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Згідно із пунктом 12 Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 82 Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на нижчі посади; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; 5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді; 6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану; 7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу; 8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України; 9) у разі запровадження нового військового звання.

Відповідно до пункту 83 розділу IV Положення №1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).

Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

За приписами пункту 109 Положення № 1153, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Пунктом 112 Положення № 1153 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначаються Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року № 170, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі - Інструкція №170 в редакції на час спірних відносин).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 170, військовослужбовці Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту призначаються на посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються з урахуванням результатів оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення на посади, подань, службових документів, визначених пунктами 1.5, 1.6 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з абзацом дев`ятим пункту 4.13 Інструкції №170 в особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки). Такі військовослужбовці після їх призначення на посаду підлягають направленню на підготовку (перепідготовку) за новою спеціальністю у встановленому порядку.

Колегією суддів встановлено, що згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

В свою чергу, 06 листопада 2022 року наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 року. Так, згідно цього наказу позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби в розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.

Суд звертає увагу, що наказ 05.10.2022 року №465-РС прийнятий відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 №168/дс та в умовах дії воєнного стану, тобто особливого періоду.

Відповідно до пункту 11.1 Інструкції № 333 накази по особовому складу є основними документами, які визначають службове становище офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, і наказами Міністерства оборони надано право присвоєння військових звань, призначення на посади, укладення і продовження строку контракту, звільнення з військової служби.

Згідно з пунктом 11.2 Інструкції № 333 наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, зокрема, призначення на посади (у тому числі у разі зміни назви посади, військово-облікової спеціальності, військового звання за штатом), переміщення по службі, зарахування в розпорядження, продовження строків перебування на посадах.

При цьому, абзацом 21 пункту 11.2 Інструкції № 333 передбачено, що у разі зміни номера штату (перехід на новий штат) військової частини (установи, закладу), якщо найменування посади, військове звання та військово-облікова спеціальність у новому штаті не змінилися, посадове становище військовослужбовців наказами по особовому складу не оголошується.

Таким чином, наказом по особовому складу оформлюються зміни в службовому становищі військовослужбовця у разі зарахування його в розпорядження.

При цьому, форма наказу про зарахування у розпорядження, передбачена додатком 53 до Інструкції № 333, вимагає обов`язкового зазначення пункту Положення № 1153/2008, який слугував підставою для його видання, однак вимог щодо зазначення окремого підпункту дана інструкція не містить.

Відтак, оскільки наказ №465-РС складено відносно декількох осіб, беручи до уваги встановлену форму наказу, не зазначення в ньому для кожного військовослужбовця окремого підпункту пункту 116 Положення № 1153/2008, не є підставою для його скасування та не свідчить про його невідповідність вимогам нормативного акту.

З цих підстав, колегія суддів відхиляє доводи скаржника стосовно того, що спірний наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС не містить посилання на підпункт пункту 116 Положення №1153/2008.

Також, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, відповідно до пункту 110 Положення №1153, переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що він не ознайомлений з планом переміщення, оскільки не доведення цього плану до позивача не свідчить про протиправність оскаржуваного наказу по особовому складу, який прийнятий з урахуванням особливостей порядку проходження військової служби за призовом під час воєнного стану, та не доводить відсутність правових підстав для його прийняття.

Апеляційний суд звертає увагу, що до повноважень суду не належить надання оцінки доцільності переміщення військовослужбовців, тим більше під час воєнного стану в Україні.

Разом з тим, непогодження позивача з порядком оголошення спірних наказів не може свідчити про відсутність правових підстав для їх прийняття.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 №465-РС стосовно увільнення позивача від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначення позивача на посаду у військовій частині НОМЕР_2 , який правомірно прийнято зокрема з дотриманням приписів п. 116, 257 Положення №1153.

В свою чергу, 06 листопада 2022 року наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 року.

Тобто, Військовою частиною НОМЕР_1 видано спірний наказ №243, який фактично є технічною реалізацією наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 №465-РС.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що у цій справі не встановлено обставин, які б свідчили про наявність порушення прав позивача наказом Військової частини НОМЕР_1 №243 та підстав для його скасування.

Виходячи з викладеного, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим. Зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 160/7297/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко