Справа № 643/10718/23
Суддя: Тимош О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання - Волошко М. С.,

представника позивача Меркулової Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У жовтні 2023 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Головного Управління національної поліції в Харківській області, в якому просив поновити строк на подання позову, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №7633958 від 30.08.2023, справу закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що позивач не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її складеною з порушенням закону, які вплинули на правильність вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, отже постанова підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що 30.08.2023 інспектором поліції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області Канівцовим А. І., стосовно нього винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та накладено штраф в сумі 20 400 грн.

В постанові зазначено, що 30.08.2023 о 17 годині 57 хвилин позивач керував транспортним засобом «Volkswagen transporter» державний номер НОМЕР_1 та рухався автодорогою Київ-Харків-Довжанський, 548 км, не маючи права керування таким видом транспортного засобу, так як позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Без повідомлення причин та підстав перевірки документів, що посвідчують особу, поліцейський ОСОБА_2 всупереч положень статті 32 Закону України «Про Національну поліцію», запропонував ОСОБА_1 надати йому на перевірку паспорт громадянина України, технічний паспорт на транспортний засіб, на що було надано відповідні документи. Після пред`явлення паспортного документу відповідачем розпочато складання відповідної постанови. При цьому поліцейський ОСОБА_2 не звертав уваги на повідомлення позивача про те, що він не був обізнаний про винесену постанову, оскільки жодної постанови ні він, ні його захисник не отримували.

Крім того, на теперішній час постанова Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023 оскаржена в апеляційному порядку.

При складанні постанови поліцейським не надано позивачу право ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, подавати докази. Також не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні. ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та право на захист. Постанова не містить підписи позивача в графах щодо роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП, строку на оскарження за ст. 289 КУпАП, а також щодо отримання ним копії постанови.

Посилаючись на Закон України «Про Національну поліцію», ст. 245, 256, 268, 278, 280 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення бепеки дорожнього руху, зафіксовані не в атоматичному режимі вважає себе невинним, оскаржувану постанову необгрунтованою, незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

03.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила залишити позов без задоволення. Представник відповідача зазначає, що позивача ОСОБА_1 30.08.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. З постанови серії ЕАТ №7633958 від 30.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився ставити підпис про ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268, 289 КУпАП.

Поліцейським при винесенні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача було встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/12295/23 від 18.08.2023 ОСОБА_1 притягуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023 набрала законної сили 18.08.2023. Тобто на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП поліцейський Канівцов А. І. дійшов правомірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосував стягнення у виді штрафу 20 400,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем підтверджується той факт, що саме він керував автомобілем «Volskwagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 та надав поліцейському документи для перевірки. Цей факт підтверджується і записом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 . Таким чином факт керування позивачем транспортним засобом «Volskwagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 без відповідного права слід вважати встановленим.

Посилання позивача на те, що йому було невідомо про рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, не можна розцінювати як реабілітуючу обставину при керуванні автомобілем, оскільки йому було відомо, що стосовно нього складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Те, що позивач не цікавився долею адміністративного матеріалу та прийнятого рішення свідчить лише про халатність позивача та нехтування своїми обов`язками та намагання уникнути відповідальності.

Таким чином, твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог, передбачених КУпАП, при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є необгрунтованим, а поліцейський як посадова особа, оцінивши докази порушення позивачем ПДР, зробив правильний висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

05.12.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому просила позов задовольнити. Представник позивача зазначила, що позивач, будучи власником транспортного засобу, передав поліцейському документи на перевірку, що жодним чином не підтверджує факту керування автомобілем.

Поліцейський при складанні постанови не надав позивачу право на ознайомлення з матеріалами справи, надати пояснення, подати докази, не звертав уваги на повідомлення щодо необізнаності про ухвалену постанову, якою він позбавлений права керування транспортини засобами. Також, поліцейським не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та право на захист. Постанова не містить підписи позивача в графах щодо роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП, строку на оскарження за ст. 289 КУпАП, щодо отримання ним копії постанови.

Посилаючись на норми Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП представник позивача зазначає, що для встановлення істини у адміністративній справі слід дослідити докази, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог Закону. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених ст. 255 КУпАП. Отже, саме на відповідача покладений обов`язок спростувати ті відомості, що наведені позивачем.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного.

Представник позивача зазначає, що Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотримання правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 4 ст. 126 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Вважає, що поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були допущені такі порушення закону, які істотно вплинули на правильність вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не дозволили прийняти законне і обгрунтоване рішення у справі, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді від 12.10.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

16.10.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 17.10.2023 поновлено позивачу строк для звернення до суду з позовом, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Клопотання представника про витребування доказів залишено судом без задоволення, як таке, що не відповідає вимогам ст. 80 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7633958 від 30.08.2023, винесеною інспектором Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Канівцем А. І., на позивача ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400,00 грн. В даній постанові зазначено, що 30.08.2023 о 17 годині 57 хвилин на догозі Київ-Харків-Довжанський 548 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volskwagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою керування транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. В пункті 8 постанови зроблена позначка про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису за роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП, порядку оскарження за ст. 289 КУпАП. В п. 9 постанови проставлена відмітка про відмову ОСОБА_1 від отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.13).

Постанова позивачем була отримана поштою, що підтверджується копією конверту Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена була в постанові серія ЕАТ №7633958 від 30.08.2023, направлена вищезазначена постанова 05 вересня 2023 року (а.с.15).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023 у справі №759/12295/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, його захисник адвокат Меркулова Н. А. подала до суду письмові пояснення.

Відповідно до супровідного листа №759/12295/23/36691/23 від 25.09.2023 справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП Святошинським районним судом м. Києва направлена до Київського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги 25 вересня 2023 року (а.с.17).

З витягу з сайту Судова влада вбачається, що справа направлена до апеляційного суду 25.09.2023 (а.с.18).

Апеляційна скарга подана захисником майже через місяць після винесення постанови, що оскаржується.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2023 ухвалено у задоволенні клопотання захисника Меркулової Н. А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023 та апеляційну скаргу вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

З постанови апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся телефоном про розгляд справи, мав декілька захисників: Кривенко Е. Ю., Меркулову Н. А. та Овдієнко Т. В., які знайомилися з матеріалами справи, подавали клопотання.

Суд вважає неспороможними аргументи позивача про те, що він не знав про ухвалене Святошинським районним судом м. Києва рішення, яким його було позбавлено право керування транспортними засобами. Інформація щодо результатів розгляду справи перебуває у відкритому доступі, зокрема у Єдиному державному реєстрі судових рішень, до якого судом постанову від 18.08.2023 було направлено 21.08.2023 та оприлюднено 22.08.2023. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 користувався допомогою захисників професійних адвокатів, він мав реальну можливість дізнатися про результати розгляду справи та повинен були дізнатися про його результат. Обізнанність позивача про прийняття Святошинським районним судом м. Києва 18.08.2023 судового рішення, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами станом на 30.08.2023 (дата винесення оскаржуваної постанови) підтвердила і його представник адвокат Меркулова Н. А. , яка у судовому засіданні повідомила, що говорила ОСОБА_1 про прийняте щодо нього рішення.

Крім того, в постанові Київського апеляційного суду від 03.10.2023 зазаначено, що останнім днем подання апеляційної скарги було 28 серпня 2023 року. Отже, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023 у справі №759/12295/23 набула законної сили 29 серпня 2023 року та станом на 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 мав статус особи, позбавленою права керування транспортними засобами.

При перегляді диску, наданого як доказ представником відповідача, встановлено, що 30.08.2023 о 17 години 57 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Volskwagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівниками патрульної поліції для перевірки документів на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 548 км. Поліцейськими під час зупинки з`ясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, після чого було складено постанову, що оскаржується. ОСОБА_1 повідомив поліцейському про те, що знав про розгляд справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокатом мав бути перенесений розгляд справи 04.08.2023, після цієї дати йому з суду нічого не надходило, адвокат йому нічого не повідомляла. Позивач стверджує, що не був обізнаний про рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2023, ні він, ні його представник відповідне рішення не отримували. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови, запропоновано висловити заяви або клопотання, однак ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання постанови. Крім того, позивачу було роз`яснено про його відсторонення від керування транспортним засобом. Тим самим, переглянутим відео спротовано твердження позивача про те, що йому під час розгляду справи не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови (а.с.56).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення, серед іншого, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ч. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 передбачено вирішення поліцейським відповідних питань під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п. 1, п. 2 розділу ІV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У судовому засіданні представник позивача посилалася на те, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). В постанові не зазначено дані технічного засобу, якім здійснено фіксацію правопорушення. При цьому суд зазначає, що такий реквізит постанови не є обов`язковим, а зазначається у разі якщо такий запис здійснювався. Суд зауважує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відеофіксацію керування транспортним засобом ОСОБА_1 30.08.2023 о 17:57 суду не надано, проте факт керування позивачем транспортним засобом у зазначені в постанові дату, час та місце визнається. Водночас поліційським за допомогою технічних засобів зафіксовано розгляд справи, складення постанови та вручення її ОСОБА_1 та надано його до суду.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, інспектором патрульної поліції були дотриманні права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Суд дійшов висновку про правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд залишає без змін постанову серії ЕАТ №7633958 від 30.08.2023 щодо ОСОБА_1 , якою на нього накладено стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,262,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Головного управління національної поліції в Харківській області, адреса місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Ярославська, 1/29, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108599.

Суддя О. М.Тимош