Справа № 440/13343/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/13343/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 92 від 18 липня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 11 травня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач обчислив пільговий стаж за Списком №2 позивача станом на 01.04.2015, а не на дату звернення за призначенням пенсії, що суперечить пункту 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020, в якому роз`яснено порядок виконання цього Рішення, зокрема, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII до осіб, які до внесення змін в Закон № 1788 (до 01.04.2015) вже працювали на відповідних посадах. На переконання позивача, це не означає, що пільговий стаж таким особам необхідно обчислювати станом на 01.04.2015, а не на момент звернення за призначенням пільгової пенсії, оскільки обчислення пільгового стажу станом на 01.04.2015 буде суперечити змісту Рішення КСУ № 1-р/2020 в цілому.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області докази у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

14.07.2022 ОСОБА_1 , звернулася до Управління ПФУ у м. Кременчуці із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 45-46/, до якої додала ряд документів /а.с. 47-62/.

Вказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії №92 від 21.07.2022 /а.с. 63/ відмовлено ОСОБА_1 . Зазначено, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.04.2005 по 22.10.2019, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочих місць.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 440/9859/22, яке набрало законної сили 08.05.2023 /а.с. 86-89/ адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №92 від 21.07.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул..Пушкіна,1,і.к.21108013) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 27.04.2005 по 21.08.2013 на посаді оператора товарного 3 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) та з 21.08.2013 по 22.10.2019 на посаді оператора товарного 4 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) в акціонерному товаристві "Укртатнафта". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул..Пушкіна,1,і.к.21108013) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) від 14.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020по справі 1-5/2018 (746/15) та п. б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", а також із зарахуванням до пільгового стажу період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 27.04.2005 по 21.08.2013 на посаді оператора товарного 3 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) та з 21.08.2013 22.10.2019 на посаді оператора товарного 4 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) в акціонерному товаристві "Укртатнафта" та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі. У задоволенні інших вимог - відмовлено.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/9859/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та рішенням від 29.06.2023 № 92 /а.с. 80-81/ встановлено, що за наданими документами ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 після досягнення 55 років, тобто з 12.05.2027. При цьому у рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 09 місяців 02 дні, пільговий стаж - 14 років 05 місяців 27 днів.

Надалі рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.07.2023 №92 /а.с. 83-84/ знову повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 14.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018(746/15) та п "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" та висновків суду по даній справі. Зазначено, що страховий стаж заявниці складає 32 роки 09 місяців 02 дні, пільговий стаж роботи за Списком №2 станом на 01.04.2015 складає 09 років 11 місяців 05 днів. Вказано, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за заявою ОСОБА_1 від 14.07.2022 відсутнє у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 51 рік. Рішення про відмову у призначенні пенсії від 29.06.2023 вважати недійсним.

Позивач, вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправним, звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас згідно з пунктом б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 5 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ) в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, статтю 13 Закону № 1788-ХІІ викладено в іншій редакції, зокрема, пунктом б зазначеної статті передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

При цьому наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, а також загального страхового стажу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що умовами для призначення жінці пільгової пенсії за віком за Списком 2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, є: 1) досягнення 50-річного віку; 2) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці 3) наявність страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 4) проведення атестації робочих місць.

При цьому, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Із рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 18.07.2023 №92 /а.с. 83-84/, яке є предметом спору у справі, слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що право на призначення пільгової пенсії за віком (Список №2) відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач набуде після досягнення 51 року.

У рішенні зазначено, що страховий стаж заявниці складає 32 роки 09 місяців 02 дні, пільговий стаж роботи за Списком №2 станом на 01.04.2015 складає 09 років 11 місяців 05 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/9859/22, яке набрало законної сили 08.05.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, зокрема, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) та п. б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, а також із зарахуванням до пільгового стажу період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 27.04.2005 по 21.08.2013 на посаді оператора товарного 3 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) та з 21.08.2013 по 22.10.2019 на посаді оператора товарного 4 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) в акціонерному товаристві "Укртатнафта" та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

У мотивувальній частині рішення зазначено, що ".. відповідач повинен зарахувати до пільгового стажу позивача спірний періоди роботи з 27.04.2005 по 21.08.2013 на посаді оператора товарного 3 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання) та з 21.08.2013 22.10.2019 на посаді оператора товарного 4 розряду дільниці №2 цеху №14 (виробничої каналізації та водопостачання), оскільки такий стаж підтверджується матеріалами справи, у т.ч. записами трудової книжки позивача, відповідною довідкою ПАТ "Укртатнафта"".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідач при розгляді питання про призначення пенсії ОСОБА_1 повинен був врахувати до її пільгового стажу період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 27.04.2005 по 21.08.2013 та з 21.08.2013 по 22.10.2019, тобто 14 років 05 місяців 26 днів, однак обчислив пільговий стаж позивача лише станом на 01.04.2015 у розмірі 9 років 11 місяців 05 днів, посилаючись на пункт 100 мотивувальної частини рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 360/3611/20 та висновок Верховного Суду у цій справі від 25.11.2021 за № 1907/0/58-21 .

Оцінюючи мотиви відповідача, покладені в обґрунтування спірного рішення, суд виходить з такого.

У пункті 100 мотивувальної частини рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 викладено правову позицію, за змістом якої до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Суд звертає увагу на те, що із вказаної правової позиції не випливає висновок про те, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і які відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020, належать лише ті особи, які набули повний пільговий стаж станом на 01.04.2015, натомість слідує, що особи мали працювали до 01.04.2015, бути зайнятими повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мати стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягти віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Відповідна правова позиція Верховного Суду узгоджується із пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, в якому визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах. Тобто Конституційним Судом України визначено таку категорію осіб, на яких поширює дію стаття 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII - особи, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, без посилання на те, що ці особи мали набути повний стаж до 1 квітня 2015 року.

За приписами пункту 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Отже, за загальним правилом, страховий стаж обчислюється органом Пенсійного фонду по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви. Законодавчі підстави для застосування іншого підходу під час обчислення пільгового стажу відсутні.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач досягнула віку 50 років на дату звернення із заявою про призначення пенсії та мала необхідний страховий стаж (32 роки 9 місяців 02 дні) та пільговий стаж (більше 14 років), працювала до 01.04.2015 із зайнятістю повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, суд висновує, що позивач мала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.07.2023 №92, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є необґрунтованим, прийнятим без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині - задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зважаючи на те, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до закінчення трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку (50 років), пенсія їй має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене вище, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 з 12 травня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 11 травня 2022 року не підлягають задоволенню з огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії, то суд враховує, що відповідно до пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, повноваження з виплати пенсії належать органу Пенсійного фонду за місцем фактичного проживання позивача, тобто Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області, та не належать до компетенції відповідача.

Тому позовні вимоги про зобов`язання здійснити виплату пенсії задоволенню не підлягають.

Таким чином позовні вимоги належить задовольнити частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у повному розмірі .

Керуючись статтями 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ідентифікаційний код 21108013) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 92 від 18 липня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 з 12 травня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол