Справа № 520/30538/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

08 грудня 2023 р. № 520/30538/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням уточнень:

- визнати незаконним рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради від 26.09.2023 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради призначити та виплатити позивачу ОСОБА_1 державну соціальну допомогу при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, народила сина ОСОБА_2 . У зв`язку із тим, що народження дитини відбулося на тимчасово окупованій території України, дружина позивача була вимушена звернутися до Дунаєвецького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про встановлення факту народження її сина. Рішенням Дунаєвецького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 було встановлено факт народження ОСОБА_2 громадянкою України, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Україна. На підставі вказаного рішення суду 05.07.2023 Кам`янець- Подільським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькій області було видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_1 , актовий запис № 448. Позивач 23.09.2023 звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради з заявою про надання йому державної соціальної допомоги при народженні дитини, однак позивачу було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини у зв`язку із тим, що відповідна заява була подана позивачем до органу соціального захисту населення пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. На думку позивача таке рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу допомоги при народженні дитини є протиправним, тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 08.11.2023 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана на адресу відповідача та отримана відповідачем 17.11.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що у спірних правовідносинах відповідач діяв згідно з нормами чинного законодавства. Відповідач зазначив, що відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Відповідач вказав, що позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.07.2023 Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно вказаного свідоцтва вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України.

Рішенням Дунаєвецького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 було встановлено факт народження ОСОБА_2 громадянкою України, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна.

На підставі вказаного рішення суду 05.07.2023 Кам`янець-Подільським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькій області було видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , актовий запис № 448.

Позивач, як батько дитини, 23.09.2023 звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради з заявою про надання йому державної соціальної допомоги при народженні дитини.

Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, розглянувши заяву позивача від 23.09.2023, прийняло рішення від 23.09.2023 про відмову позивачу в наданні допомоги при народженні дитини.

Як вбачається з рішення відповідача, підставою для відмови позивачу в наданні допомоги при народженні дитини вказано те, що така допомога призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини відповідно до постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача у призначенні йому допомоги при народженні дитини та вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 3 Конституції України закріплено визнання найвищою соціальною цінністю в Україні людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 (далі за текстом - Закон України № 2811-ХІІ) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми як, зокрема, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; допомога при народженні дитини (п.п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Статтею 5 Закону України № 2811-ХІІ встановлено, що допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно з ст. 6 Закону України № 2811-ХІІ документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону України № 2811-ХІІ допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно з приписами ст. 11 зазначеного Закону, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Також, умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" як, зокрема, допомога при народженні дитини, визначені Порядком, затвердженим постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі за текстом - Порядок № 1751).

Пунктом 10 Порядку № 1751 встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1751 для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. (Пункт 12 Порядку № 1751).

Отже, як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача та матеріалів справи, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті державної допомоги при народженні з огляду на те, що позивачем подано заяву більш ніж через 12 місяців після народження дитини.

Як встановлено судом, 23.09.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідач рішенням відмовив позивачу у призначенні вказаної виплати, оскільки позивач пропустив 12-місячний строк для звернення до органу соціального захисту з відповідною заявою.

З приводу пропуску позивачем строку на подання до органу соціального захисту заяви на про призначення допомоги при народженні дитини, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 591/610/16-а, від 07.04.2020 року у справі №226/450/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, передбачене ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 12 Порядку № 1751, положення, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що даний термін є присічним та не може бути поновленим при наявності поважних причин.

До того ж, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває й дотепер.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, то при поверненні на підконтрольну Україні територію постала необхідність у зверненні до суду з метою встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України для подальшої можливості отримати свідоцтво про народження дитини.

Рішенням Дунаєвецького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 було встановлено факт народження ОСОБА_2 громадянкою України, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна.

На підставі вказаного рішення суду Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.07.2023 було видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , актовий запис № 448.

Отже, позивач мав об`єктивні перешкоди своєчасно звернутися до органу соціального захисту впродовж 12 місяців після народження дитини з поважних причин, оскільки свідоцтво про народження дитини, яке є обов`язковим документом при призначенні допомоги при народженні дитини, позивачу було видано Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лише 05.07.2023.

Суд зазначає, що неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, не може призводити до порушення інтересів дитини.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У даній справі сам факт існування у позивача права на отримання соціальної допомоги при народженні дитини не оспорюється сторонами та передбачено діючим законодавством.

Більш того, у рішенні відповідача про відмову позивачу у призначенні допомоги при народженні дитини не вбачається інших підстав для відмови, окрім пропуску 12-місячного строку для звернення.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, суд дійшов висновку, що Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради має призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради від 26.09.2023, то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, то Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, розглянувши заяву позивача про призначення допомоги при народженні дитини від 23.09.2023, прийняло рішення про відмову в наданні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини від 23.09.2023.

Водночас, рішення від 26.09.2023, яке позивач просить визнати незаконним, відповідачем не приймалося, тому суд відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, для належного та ефективного захисту прав позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про відмову ОСОБА_1 в наданні допомоги при народженні дитини від 23.09.2023 та зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144, м. Харків, 61121, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про відмову ОСОБА_1 в наданні допомоги при народженні дитини від 23.09.2023.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин