Справа № 560/17845/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 25.08.2023 № 36 та рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.04.2023 №6 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1978 по 31.12.1984, з 26.01.1988 по 29.11.1996 та призначити пенсію за віком з 06.04.2023. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі протиправно не зарахували періоди його роботи в колгоспі попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими відповідачу документами, записами трудової книжки, відтак підлягають зарахуванню до необхідного стажу для призначення пенсії.

У відзиві головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішеннями №36 від 27.04.2023 та №36 від 25.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача становить 21 рік 1 місяць 15 днів, що недостатньо для призначення пенсії згідно зі ст. 26 Закону.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до наданих позивачем до заяви документів його страховий стаж складає 21 рік 1 місяць 15 днів, що не є достатнім для призначення пенсії. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі «Комунар» з 26.01.1988 по 29.11.1996, оскільки у довідці від 12.04.2023 №17 відсутня підстава видачі довідки, а також період роботи в колгоспі «За комунізм» з 1978 по 1984, оскільки у довідці від 28.02.2023 №328 зазначено скорочене по батькові заявника ( ОСОБА_1 ) Для зарахування даного періоду необхідно надати довідку із зазначенням того, чи перебували в трудових відносинах з вказаним підприємством інші особи з таким же прізвищем, ім`ям, по батькові. Період роботи з 15.01.1991 по 15.01.1993 врахований до страхового стажу згідно з актом перевірки від 10.08.2023 № 2200-1102-1/4677.

У відповідях на відзив позивач заперечує щодо доводів відповідачів.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

20.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом № 1058-IV.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №36 від 27.04.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до заяви від 20.04.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 30 років, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Страховий стаж ОСОБА_1 згідно з поданими документами складає 19 років 1 місяць 14 днів.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі з 1978 по 1984, оскільки у довідці від 28.02.2023 №328 не повністю зазначене по батькові особи, а також період роботи з 26.01.1988 по 29.11.1996, оскільки в трудовій книжці від 05.04.1985 НОМЕР_1 відсутня дата та номер документу, згідно з яким було внесено записи про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні), крім того, в трудовій книжці відсутня інформація про прийом на роботу в агрофірму «Проскурів». В довідці від 12.04.2023 №17 про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні) відсутня підстава видачі довідки.

17.08.2023 позивач повторно звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом № 1058-IV. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №36 від 25.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 17.08.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 30 років, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 1 місяць 15 днів. У рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі «Комунар» з 26.01.1988 по 29.11.1996, оскільки в довідці від 12.04.2023 № 17 відсутня підстава її видачі, а також не зарахований період роботи в колгоспі «За комунізм» з 1978 по 1984, оскільки у довідці від 28.02.2023 №328 зазначено скорочене по батькові заявника ( ОСОБА_1 ). Зазначається, що для зарахування даного періоду необхідно надати довідку із зазначенням того, чи перебували в трудових відносинах з цим підприємством інші особи з таким прізвищем, ім`ям, по батькові. Період роботи з 15.01.1991 по 15.01.1993 врахований до страхового стажу згідно з актом перевірки заробітної плати від 10.08.2023 № 2200-1102-1/4677.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 мають особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 30 років.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг 60-річного віку.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637). Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Належних доказів того, що записи про період роботи позивача з 26.01.1988 по 29.11.1996 є неправильними або непідтвердженими, відповідачами суду не надано.

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.04.1985 містяться наступні записи:

- запис № 4 (26.01.1988 прийнято на роботу на МТФ №2 оператором по виготовленню м`яса в члени колгоспу);

- запис № 6 (29.11.1996 звільнено з роботи за власним бажанням).

Записи про роботу у період з 26.01.1988 по 29.11.1996 у трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та з відповідністю дат, завірені підписами уповноважених осіб та печаткою роботодавця. З огляду на це, трудовою книжкою підтверджений вказаний період роботи в колгоспі, чого відповідачі належними доказами не спростували.

Доказів того, що у спірний період позивач не працював, або працював у іншому місці відповідачами не надано.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджені Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин. Отже, для неврахування до трудового стажу при його обчисленні часу роботи в колгоспі, або певного його періоду, необхідно довести/встановити невиконання членом колгоспу встановленого у господарстві мінімуму трудової участі, а також те, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі відбулось з вини члена колгоспу та за відсутності поважних причин.

Як видно із трудової книжки колгоспника, належної позивачу, остання містить записи про трудову участь позивача у громадському господарстві, згідно з якими:

- 1988: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 286;

- 1989: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 342;

- 1990: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 360;

- 1991: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 250;

- 1992: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 344;

- 1993: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 260;

- 1994: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 316;

- 1995: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 291;

- 1996: встановлено мінімум виходу днів - 280, відпрацьовано днів 200;

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і вона містить інформацію про встановлений мінімум трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час у колгоспі за спірні періоди, що відповідачами не спростовано, незаповнення граф дата та номер документа, згідно з яким було внесено встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю, не може бути законною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу. Зазначене також стосується сумнівів відповідачів в частині неврахування довідки від 12.04.2023 №17, оскільки відсутня підстава видачі довідки. Суд звертає увагу на те, що вказаний період підтверджений основним документом, яким є трудова книжка.

Що стосується періодів роботи позивача в колгоспі, підтверджених архівною довідкою від 28.02.2023 №328, у якій зазначено скорочений варіант по батькові позивача ( ОСОБА_1 ), суд виходить з такого.

Статтею 56 Закону України №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як уже зазначалось вище, єдиною підставою для неврахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю, є невиконання ним встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

Судом встановлено, що позивачем для підтвердження періоду роботи у колгоспі надано архівну довідку від 28.02.2023 №328, видану Трудовим архівом Дунаєвецької міської ради на ім`я ОСОБА_1 , у якій зазначається, що в книгах обліку заробітної плати колгоспника зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював в колгоспі "За комунізм" с. Велика Кужелова Дунаєвецького району:

- 1978: виконання річного мінімуму вихододнів 77, нараховано гроші в оплату праці за рік у сумі 206,45;

- 1979: виконання річного мінімуму вихододнів 17, нараховано гроші в оплату праці за рік у сумі 64,17;

- 1980: виконання річного мінімуму вихододнів 126, нараховано гроші в оплату праці за рік у сумі 540,86;

- 1983: виконання річного мінімуму вихододнів 23, нараховано гроші в оплату праці за рік у сумі 57,79;

- 1984: виконання річного мінімуму вихододнів 3, нараховано гроші в оплату праці за рік у сумі 9,45.

Відтак, зарахуванню підлягає період роботи з 1978 по 1980 (включно), а також з 1983 по 1984 (включно).

Водночас, так як працівник не відповідає за правильність оформлення записів трудової книжки/документації і не може контролювати процес її заповнення, на працівника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності таких даних.

Суд виходить з того, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, тому прийняті відповідачами рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на не зарахуванні (невизнанні) частини наявного у нього стажу, є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, зарахований раніше стаж позивача складав 21 рік 01 місяць 15 днів, тривалість стажу, що повинен бути зарахований за цим рішенням, становить понад 10 років, що у сукупності становить більше ніж 30 років, достатніх для призначення пенсії.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач із заявою до пенсійного органу вперше звернувся 20.04.2023, тобто в межах 3 місяців з дати досягнення пенсійного віку, відтак пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Оскільки відповідачі не довели правомірності прийнятих рішень і доводи позивача належними доказами не спростували, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.04.2023 №36 про відмову в призначенні пенсії та рішення головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 25.08.2023 №36 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 1978 по 1980 (включно) та з 1983 по 1984 (включно) у колгоспі "За комунізм", а також з 26.01.1988 по 29.11.1996 в колгоспі "Комунар", призначити пенсію за віком з 06.04.2023, провівши нарахування і виплату пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 грудня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3,м. Чернівці,Чернівецька обл., Чернівецький р-н,58002 , код ЄДРПОУ - 40329345)

Головуючий суддя І.С. Козачок