Справа № 600/5614/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/5614/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави до Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Киселівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Чернівецька окружна прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з позовом до Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області.

- зобов`язати Веренчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не забезпечено в межах наданих йому повноважень вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та земельні ділянки під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області, у зв`язку із чим керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, просив суд задовольнити позов.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, проте надав заяву про визнання позовних вимог.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2023 Чернівецька окружна прокуратура звернулась з листом №52/3-478вих-23 до Веренчанської сільської ради, зокрема стосовно вжиття заходів, спрямованих на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку Бабинської філії І-ІІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів.

31.05.2023 Веренчанська сільська рада листом №682 повідомила Чернівецьку окружну прокуратуру, що земельна ділянка за адресою с. бабин вул. Головна, 3, на якій розташована Бабинська філія І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу середньої освіти Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області відносить до земель комунальної власності. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку на якій розміщений вищезазначений навчальний заклад відсутні. Період використання земельної ділянки закладом з 1963 року по даний час. Крім того, вказує про відсутність в бюджеті сільської ради на даний час коштів для виготовлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Рішенням Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №815-12/2021 від 19.08.2021 затверджено Статуту Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - Статут).

Відповідно до п. 1.1 Статуту, засновником та власником майна опорного закладу освіти є Веренчанська сільська рада.

Згідно п. 1.6. Статуту Киселівський ОЗЗСО I-III ступенів є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку, штамп встановленого зразка, бланки в власними реквізитами, ідентифікаційний номер, має у своїй структурі декілька філій, в тому числі Бабинську філію І-ІІ ступенів Киселівського О33CO I-III ступенів Веренчанської сільської ради.

Відповідно до п.п. 7.1-7.3 Статуту матеріально-технічна база опорного закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, побутові приміщення, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі відділу бухгалтерського обліку і звітності Веренчанської сільської ради, та які закріплені за закладом та його філією.

Майно закладу належить йому на правах оперативного управління відповідно до чинного законодавства, рішення про заснування (створення) і Статуту опорного закладу та укладених ним угод.

Заклад відповідно до чинного законодавства користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх збереження та охорони.

Згідно п. 7.6 Статуту опорний заклад має земельну ділянку, де розміщуються спортивні та географічні майданчики, футбольне поле, зона відпочинку, господарські будівлі, гаражі тощо.

Рішенням Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №811-12/2021 від 19.08.2021 затверджено Положення Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.2 Положення філія не має статусу юридичної освіти та діє на підставі Статуту Киселівського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів та вказаного Положення.

Пунктом 1.6. Положення передбачено, що рішення про реорганізацію або ліквідацію філії приймає Веренчанська сільська рада.

Згідно з положеннями п.п. 8.1 та 8.2 Положення матеріально-технічна база філії включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі опорного закладу та відділу бухгалтерського обліку і звітності Веренчанської сільської ради.

Оперативне управління майном філії здійснює опорний заклад. Філія здійснює управління майном закріпленим за нею. Контроль за ефективністю його використання і збереження здійснюється спільною комісією опорного закладу та філії.

Бабинська філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області розташована за адресою: 59411, України, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бабин, вул. Головна, 3.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутній запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку (орієнтовною площею 1,5 га), що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3, 4 та 5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до п. 1 абзацу 5 ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Відповідно ч. 1 ст. 61 Закону України Про повну загальну середню освіту від 16 січня 2020 року № 463-IX правові засади володіння, користування і розпорядження майном закладів загальної середньої освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими актами законодавства.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулює Закон України Про освіту від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 80 Закону України Про освіту до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать:

нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо;

майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав;

інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

У статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про землеустрій від 22.05.2003 року № 858-IV (далі Закон № 858-IV) проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону № 858-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно з п. г) ч. 1 ст. 20 Закону № 858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Відповідно до п. а) ч.1 ст. 22 Закону № 858-IV землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації).

Згідно з п. в) ч.2 ст. 25 Закону № 858-IV до видів документації із землеустрою належать проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: 59411, України, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бабин, вул. Головна, 3.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно п. а) ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального та ефективного використання, охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Відповідно п.34. ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З аналізу викладених норм слідує, що органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері освіти на відповідній території, у тому числі щодо оформлення правовстановлюючих документів На земельні ділянки та на будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна закладів освіти, з метою нормального їх функціонування.

Однак, Веренчанська сільська рада, будучи суб`єктом, який відповідає за матеріально технічне забезпечення Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, не здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконала покладені на неї вищевказаними нормами повноваження.

Так, вищевказаним органом місцевого самоврядування договори про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які перебувають в користуванні Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не укладено, кошти для оплати цих послуг не виділено вказану документацію на затвердження сесії міської ради не передано, що свідчить про бездіяльність щодо не оформлення правовстановлюючих документів на землю.

Суд зазначає, що відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщена Бабинська філія І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначених земельних ділянок, формує ризики для нормального функціонування дошкільних навчальних закладів та учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей та інтересів держави у сфері охорони дитинства.

Вказане не заперечував і відповідач у своєму клопотанні про визнання позову органу прокуратури.

Наведене свідчить про допущену бездіяльність Веренчанської сільської ради щодо не вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та земельні ділянки під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: 59411, України, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бабин, вул. Головна, 3.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Веренчанської сільської ради щодо не вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та земельні ділянки під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: 59411, України, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бабин, вул. Головна, 3.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України Про банки і банківську діяльність та Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74, 76, 77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави до Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Киселівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області.

Зобов`язати Веренчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Бабинської філії І-ІІ ступенів Киселівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 3, с. Бабин Чернівецького району Чернівецької області.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Повне найменування учасників справи: позивач керівник Чернівецької окружної прокуратури (вул. Конституційна, 69, м. Чернівці, ); відповідач Веренчанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (вул. Шевченка, 80, с. Веренчанка, Чернівецький район, Чернівецька область, , ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Киселівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (вул. Велико-Володимирівська, 75а, с. Киселів, Чернівецький район, Чернівецька область, ).

Суддя О.П. Лелюк