Справа № 947/22353/23
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/154/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2023 року, серія ЕАС № 7297950, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , капрала поліції, 2 рота, 4 батальйон Управління патрульної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2023 року, серії ЕАС № 7297950, та закрити провадження по адміністративній справі.

Посилаючись на те, що позивача було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст.127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 року адміністративна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.07.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Фот Соломії Богданівни, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2023 року, серія ЕАС № 7297950 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07.08.2023 року на адресу Київського районного суду м.Одеси від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

08.08.2023 року на адресу Київського районного суду м.Одеси від ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме просить замінити неналежних відповідачів ОСОБА_2 , капрала поліції, 2 рота, 4 батальйон Управління патрульної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.09.2023 року клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача задоволено. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2023 року, серія ЕАС № 7297950 .

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільного законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою адміністративний позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення, причини неявки суду невідомі.

01.11.2023 року від представника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, яким просили відмовити повністю у задоволенні позову та справу розглянути без їх участі.

Суд вважає докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належним чином повідомлених.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, оскільки технічний стан транспортних засобів та їх обладнання є факторами, що впливають на безпеку дорожнього руху.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 08.07.2023 року капралом поліції, 2 роти, 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Фот С.Б. було винесено постанову серії ЕАС № 7297950 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, 08.07.2023 року о 04:54 в м.Львів по вул. Залізнича, 8, ОСОБА_1 , здійснив перехід проїзної частини по пішохідному переході на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.4.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.127 КУпАП. /а.с.9 /

Розділом 4 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язки і права пішоходів.

Згідно п.4.9 Правил дорожнього руху України у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора. У таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.127 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.176 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Порядок розгляду адміністративної справи, притягнення особи до адміністративної відповідальності, винесення постанови здійснюється інспектором поліції у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а ні за нормами Кодексу Адміністративного Судочинства.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Тобто, основним завданням відповідно до норм КУпАП є встановлення винуватості чи відсутності вини водія.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі -Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлено Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що пішохід зобов`язаний: рухатися по тротуарах, пішохідних або велосипедних доріжках, узбіччях, а в разі їх відсутності по краю проїзної частини автомобільної дороги чи вулиці; перетинати проїзну частину автомобільної дороги, вулиці по пішохідних переходах, а в разі їх відсутності на перехрестях по лінії тротуарів і узбіч; керуватися сигналами регулювальника та світлофора в місцях, де дорожній рух регулюється; не затримуватися і не зупинятися без необхідності на проїзній частині автомобільної дороги…тощо.

Згідно п.4.9 Правил дорожнього руху України у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора.

Представником відповідача було надано відзив, з якого вбачається, що інспектор поліції чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено з дотриманням вимог ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, звернуто увагу суду на те, що згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри апелянта скасовувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.

У відзиву зазначено, що згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та вказують, що наявність події правопорушення доводилась позивачу шляхом надання доказів, однак позивач спростовував та упереджено ставився до наданих йому доказів після безпосередньо вчинення правопорушення.

Суд вважає, що вищевказане свідчить про незгоду позивача з фактом та доказами наданими представниками поліції щодо події адміністративного правопорушення ще 08.07.2023 року, що у подальшому послугувало зверненню до суду з вказаним адміністративним позовом.

Із позову вбачається, що позивач разом з друзями прибув на поїзді до залізничного вокзалу м.Львова, оскільки тривала комендантська година, то на вокзалі вони були до 05.00 год. Після чого, вони вийшли з вокзалу та почали рух в сторону готелю Львів, автотранспорту на вулицях практично не було. Під час руху по тротуару вони побачили поліцейський автомобіль, який зупинився, та інспектором поліції Фот С.Б. їм було повідомлено, що вони перетнули перехрестя на червоне світло сигналу світлофора. Позивач запитав, чи ця подія є десь зафіксована, на що інспектором поліції було продемонстровано відео, однак із відео не вбачалось, що позивач йде саме на червоний сигнал світлофору, крім того на відео були відсутні дані про час відео зйомки, тому позивачем було повідомлено інспектору, що такий доказ не є належним та достатнім.

Позивач зазначає, що він не порушував Правила дорожнього руху, тому не згоден ні зі змістом оскаржуваної Постанови, ні з процедурою її винесення, тому просить скасувати Постанову серії ЕАС № 7297950 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Відповідно до ст.74 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, проаналізувавши доводи сторін та наявні в матеріалах докази, приходить до наступного.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

У даному випадку, порушення правил дорожнього руху, пов`язане з перетином пішоходом перехрестя на червоне світло світлофору,потребує відеофіксації, оскільки є оціночним і суд повинен пересвідчитись, чи дійсно діями позивача було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, тобто факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України що стосується здійснення позивачем переходу проїзної частини по пішохідному переході на заборонений червоний сигнал світлофора, та як наслідок порушення п.4.9 Правил дорожнього руху України.

Однак, відповідачем не викладено жодних заперечень та не надано жодних належних доказів правомірності дій посадової особи та на спростування доводів, викладених в позовній заяві.

Тому, суд дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого доказового підтвердження при розгляді справи, у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності та відзив на позов, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України.

Таким чином, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 286 КАС передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, як адміністративного, які має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовано, тому постанова серії ЕАС № 7297950 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст.286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 122, 127, 222, 249, 252 , 254, 258, 280, 283, 286, 288, 293 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, ст.ст. 8,9, 77, 94, 122, 241-246, 251,286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2023 року, серія ЕАС № 7297950 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Фот Соломії Богданівни про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7297950 від 08.07.2023 року у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.