Справа № 500/7796/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/7796/23

06 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали адвоката Вініченко О.В. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФИНТРЕЙД" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Вініченко О.В. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФИНТРЕЙД" до Тернопільської митниці у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2023 року за №UА403030/2023/000039/2 щодо збільшення митної вартості товарів, імпортованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФИНТРЕЙД» (код за ЄДР 41908814);

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2023 року за №UА403030/2023/000041/2 щодо збільшення митної вартості товарів, імпортованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФИНТРЕЙД» (код за ЄДР 41908814).

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах.

Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Як слідує зі змісту позовної заяви, за результатами перевірки вантажно-митних декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФИНТРЕЙД" №23UA44U2 від 16 травня 2023 року та №23UA68U8 від 17 травня 2023 року, посадовими особами Тернопільської митниці відмовлено в оформленні (випуску) товару, що підтверджується Картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2023 року за №UА403030/2023/000039/2 та від 17 травня 2023 року за №UА403030/2023/000041/2. Вважаючи прийняті митним органом рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач, в інтересах якого діє адвокат Вінніченко О.В., через систему "Електронний суд" звернувся 01.12.2023 до Тернопільського окружного суду з позовними вимогами про їх скасування.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність визначена главою 4 Митного кодексу України (далі - МК України).

Частиною першою статті 24 МК України передбачено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до пункту частини другої статті 24 МК України предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні .

Частиною третьою статті 24 МК України встановлено, що правила глави 4 застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно частини першої статті 29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Так, за приписами частини п`ятої статті 24 МК України оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

За приписами статей 56 та 102 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Водночас суд враховує, що Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на тому, що даними статтями врегульовано питання застосування спеціальних строків давності у разі визначення податкових зобов`язань. Тобто, строк у 1095 днів може застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку та стосується таке звернення оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання. За визначенням, що міститься у пп.14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Поряд із цим, рішення про коригування митної вартості товарів не є тотожним податковому повідомленню-рішенню, оскільки рішення про коригування митної вартості товарів лише встановлює результати здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 54 та 55 МК України, а податкове повідомлення-рішення приймається на інших підставах, створює інші правові наслідки та містить податкове зобов`язання для платника податків.

Відтак, суд враховує, що ані норми податкового, ані норми митного законодавства не встановлюють спеціальних строків звернення до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості товарів з огляду на що суд дійшов висновку про те, що в даному випадку застосуванню підлягають положення частини другої статті 122 КАС України, якими передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вимог процесуального законодавства при аналогічних спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №826/13159/17, від 18.02.2021 у справі №826/14826/16 та від 18.06.2020 у справі №805/1536/17-а та від 31.05.2023 у справі №380/9929/21, які суд першої інстанції зобов`язаний враховувати в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Таким чином, звертаючись 01.12.2023 до Тернопільського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" із позовними вимогами про скасування рішень про коригування митної вартості товарів, прийнятих відповідачем 17.05.2023, - позивачем порушено шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, після подання позовної заяви, але до вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі, представником позивача - адвокатом Вініченком О.В., подано заяву б/н про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою.

В обґрунтування причин пропуску заявлено, що в травні 2023 року, під час процедури митного оформлення позивачем передано митному брокеру оригінали документів щодо поставки імпортованих товарів, митна вартість яких була скоригована оскаржуваними рішеннями Тернопільської митниці від 17.05.2023. Однак, після митного оформлення імпортованих товарів при передачі вищезазначеного пакету документів (в купі із іншими документами щодо імпорту інших товарів позивачем) від декларанта позивачу у даній справі, ТОВ "Торговий Дім "ФИНТРЕЙД", оригінали вищевказаних документів були загублені.

Представник позивача вказує, що "неодноразові пошуки вищезазначених оригіналів документів в офісному приміщенні ТОВ "Торговий Дім "ФИНТРЕЙД" та у декларанта не давали результатів. Таким чином, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують позовні вимоги, позивач не міг укласти договір про надання правової допомоги і звернутись до адміністративного суду із вищевказаним позовом".

Також зазначає, що 29 листопада 2023 року працівники декларанта ТОВ "Торговий Дім "ФИНТРЕЙД", ФОП ОСОБА_1 , випадково віднайшли вищезазначені оригінали документів щодо поставки імпортованих товарів та передали позивачу у даній справі, а тому позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 29.11.2023 із адвокатом та передав вказані документи для звернення до адміністративного суду.

Таким чином, на переконання сторони позивача, пропущення строку звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження рішень Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.05.2023 відбулось з поважних на це підстав.

В якості додатків до заявленого клопотання, долучено договір про надання правової допомоги від 29.11.2023 та ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Надаючи оцінку наведеним позивачем підставам пропуску строку звернення до суду на предмет їх поважності, суд вважає їх такими, що не є об`єктивно непереборними та фактично залежали від волевиявлення позивача.

Так, інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 у справі №806/2321/16.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Надаючи оцінку твердженням позивача, що викладені в заяві про поновлення строку звернення, суд зауважує, що позивач не надає доказів поважності причин пропуску цього строку, доказів наявності обставин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Наведені позивачем доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не змінюють моменту, з якого він дізнався про порушення прав, свобод та інтересів, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

При цьому слід зауважити, що як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом існує стала судова практика Верховного Суду, яка передбачає застосування до таких спорів саме положень частини другої статті 122 КАС України.

Таким чином, підстави пропуску, вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення, визнаються судом неповажними.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України.

Зокрема, частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною шостою статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, подана заява про поновлення строку звернення до суду не містить поважних причин пропуску цього строку, які не дозволяли позивачу подати позовну заяву у встановлений законом строк без невиправданих зволікань, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без руху для надання позивачем (його представником) інших обґрунтувань поважності пропуску строку звернення до суду з доданням доказів на їх підтвердження.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

За приписами статей 73, 75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Порядок подання доказів суду визначений у статті 79 КАС України. Відповідно до частини другої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В свою чергу, вимоги до письмових доказів, що подаються до суду, встановлені у статті 94 КАС України, частиною другою якої передбачено подання письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Вищевказана норма кореспондується зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої-другої статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою, суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 8-рп/2008 від 22.04.2008 зазначив, що державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ.

Абзацом четвертим пункту 8 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814, передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Додані позивачем до позовної заяви письмові докази, викладені іноземною мовою без перекладу українською мовою, не можуть вважатися належними та достовірними в розумінні статей 73, 75 КАС України, оскільки вказана обставина унеможливлює їх дослідження судом та встановлення обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, процесуального законодавства, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання на адресу суду:

- заяви про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами, в якій вказати (за наявності) інші підстави поважності пропуску строку звернення до суду з доданням доказів на їх підтвердження;

- копій усіх документів, доданих до позову та викладених іноземною мовою, з офіційним перекладом на українську мову.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Вініченко О.В. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФИНТРЕЙД" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду:46001 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що уразі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мірінович У.А.