Справа № 120/15120/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2023 р. Справа № 120/15120/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Вінтехпостач" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "Вінтехпостач" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/001433.

Ухвалою суду від 04.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

12.10.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що в наданому декларантом зовнішньоекономічному договорі від 28.04.2023 №28-04/23-IM, а саме в розділі 1 «Предмет контракту» зазначено, що інвойс-проформа є невід`ємною частиною контракту (пункт 1.1). Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору кількість, ціна за одиницю, а також загальна сума за кожну партію товару, вказується у інвойсі-проформі. В інвойсі-проформі від 01.05.2023 №OC19431 загальна вартість партії товару становить 42803,50 доларів США, тоді як в рахунку фактурі від 28.06.2023 №OC19431 зазначено суму 43121,70 долара США. Надані документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Згідно контракту від 28.04.2023 №28-04/23-IM п 2.1 оплата проводить Покупцем частинами згідно проформи-інвойсу від 01.05.2023 №OC19431, та становить 30 % до початку виготовлення партії товарів, і 70 % після виготовлення партії товарів. При цьому, в гр.44 ЕМД зазначено банківські платіжні документи б/н від 03.05.2023 на суму 12841,05 USD та б/н від 13.07.2023 на суму 30 280,65 USD, що не відповідає умовам оплати 30% та 70% від суми проформи інвойсу від 01.05.2023 №OC19431. Також, подані банківські платіжні документи містять посилання лише на контракт. Згідно вимог пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216, у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті. Ідентифікувати платіжне доручення з поставкою оцінюваного товару неможливо, оскільки контракт укладений на загальну суму 300 000 дол. США, що суперечить вимогам пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ.

Відповідач зазначив, що враховуючи вищезазначені розбіжності, відповідно до положень ст. 53 МКУ декларанту було направлено вимогу щодо надання документів, зазначених в ч. 3 ст. 53 МКУ. Разом із тим, декларантом додатково було надано лише ті документи, які він був зобов`язаний подати до митного оформлення та такі, що зазначено в ч. 2 ст. 53 МКУ. При цьому, своїм повідомленням від 20.09.2023 декларант відмовився від надання додаткових документів.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що між приватним підприємством «Вінтехпостач» (Покупець) та Shijiazhuang Blat Industrial & Trading Co., Ltd. (Китай) (Продавець) 28.04.2023 укладено зовнішньоекономічний договір (Контракт) №28-04/23-IM, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець сплатити та прийняти товар - запасні частини до сільськогосподарської техніки та тракторів згідно з проформою Інвойс, яка є невід`ємною частиною Контракту. Ціна на товар встановлюється в доларах США за узгодженням сторін за одиницю виробу. Відповідно до п.2.1. Контракту можлива оплата частинами згідно з Інвойсом. Відповідно до Комерційного Інвойсу №OC19431 від 28.06.2023 Продавцем та Покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість товару.

Загальна кількість товару складає - 33 652 шт., загальна вартість товару на умовах ОВ XINGANG - складає 43 121,70 доларів США.

Покупець здійснив оплату товару двома частинами: згідно платіжного документа від 02.05.2023 б/н на суму 12 841,05 доларів США та згідно платіжного документа від 12.07.2023 б/н на суму 30 280,65 доларів США. Всього на суму 43 121,70 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Вінницької митниці електронна митна декларація 23UA01U9 від 19.09.2023 разом з наступними документами:

- пакувальний лист б/н від 28.06.2023;

- проформа інвойс №ОС19431 від 01.05.2023;

- комерційний інвойс №ОС19431 від 28.04.2023;

- коносамент №SO123060486 від 05.07.2023;

- Автотранспортна накладна GLDU9427951 від 10.01.2023;

- супровідний документ 23L322080NU6476N6 від 29.08.2023;

- сертифікат походження товару ОС19431 від 28.06.2023;

- банківський платіжний документ б/н від 02.05.2023;

- банківський платіжний документ б/н від 12.07.2023;

- довідка про транспортні витрати №13-09/12 від 13.09.2023;

- калькуляція транспортних витрат №132 від 12.09.2023;

- контракт №28-04/23 від 28.04.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №13501058 від 03.07.2023;

- копія митної декларації №23UA01U9 від 19.09.2023.

У митній декларації №23UA01U9 від 19.09.2023 митна вартість товару визначена за першим методом - за ціною Договору (Контракту).

У подальшому, на виконання вимог митного органу, 20.09.2023 позивачем додатково було надано наступні документи:

- Договір транспортного експедування 4-05/17 від 04.05.2017;

- Договір б/н від 18.07.2022

Разом із тим, за наслідком розгляду наданих позивачем матеріалів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023.

Окрім того, відповідачем також було прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/001433, оскільки в процесі митного контролю та митного оформлення з`ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Рішення про відмову прийнято відповідно до п. 5,6 ст. 54, ст. 256 Митного кодексу України, у зв`язку з винесеним рішенням про коригування митної вартості товару №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України, митні органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. (ч. 2 ст. 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, між позивачем, як покупцем, та Shijiazhuang Blat Industrial & Trading Co., Ltd., як продавцем, 28.04.2023 укладено зовнішньоекономічний договір (Контракт) №28-04/23-ІМ, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар - запасні частини до сільськогосподарської техніки та тракторів згідно з проформою інвойс, яка є невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до комерційного інвойсу №ОС19431 від 28.06.2023 продавцем та покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість товару. Загальна кількість товару складає - 33652 шт., загальна вартість товару складає 43121,70 доларів США.

На виконання умов контракту покупець здійснив оплату товару двома частинами: згідно платіжного документа від 02.05.2023 б/н на суму 12841,05 доларів США та згідно платіжного документа від 12.07.2023 б/н на суму 30280,65 доларів США. Всього на суму 43121,70 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем була подана до Вінницької митниці електронна митна декларація №23UA01U9 від 19.09.2023 та необхідний пакет документів, що зазначений в додатках до декларації.

Митна вартість товару у вказаній декларації була визначена позивачем за першим методом, за ціною договору.

Разом із тим, за наслідком розгляду наданих позивачем матеріалів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023.

При цьому, як слідує із змісту оскаржуваного рішення, за наслідком розгляду наданих позивачем матеріалів, митним органом було виявлено наступні недоліки:

1) надано довідку транспортних витрат від ТОВ «ДАЙРЕНТ ЛАЙН», а фактичним перевізником відповідно CMR, є «LANGOWSKI LOGISTICS», в даному випадку відсутній зв`язок між 2-ма суб`єктами та відповідно документально не обґрунтована вартість транспортування;

2) пунктом 2.1 контракту визначено, що оплата здійснюється згідно проформи інвойсу, проте у банківських платіжних документах по передплаті не зазначено реквізити проформи, отже неможливо стверджувати оплата стосується задекларованих товарів.

Таким чином, зміст самого оскаржуваного рішення №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023 про коригування митної вартості товару дає підстави для висновку про те, що підставами для його прийняття слугували розбіжності, виявлені митним органом за наслідком розгляду наданих позивачем додаткових документів.

Надаючи оцінку виявленим митним органом розбіжностям, суд враховує наступне.

Так, дійсно, п. 1.2 Контракту визначено, що найменування товару, кількість, ціна за одиницю, загальна сума за кожною партією вказується у проформі інвойс, що є невід`ємною частиною контракту.

При цьому, в матеріалах справи наявна проформа інвойс від 01.05.2023 за №OC19431, згідно із якою вартість партії товару має становити 42803,50 доларів США.

Втім, суд зазначає, що проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним та надалі може змінюватись.

Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними та до нього ще можуть бути внесені зміни. Наприклад, сторони можуть змінити дані щодо кількості чи моделей, типу того чи іншого товару.

Натомість інвойс з остаточними змінами та узгодженими даними вже формуватиме комерційний інвойс.

При цьому, саме комерційний інвойс використовується для митної декларації під час продажу товарів, експортованих через міжнародні кордони.

В даному ж випадку, заявлена митна вартість товару відповідає тій, що відображена в комерційному інвойсі №ОС19431 від 28.06.2023.

Більше того, факт повної сплати визначеної у ньому вартості товарів на суму 43121,70 доларів США підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами від 02.05.2023 та від 12.07.2023.

Що ж до посилань відповідача на необґрунтований зв`язок між двома перевізниками ТОВ «ДАЙРЕНТ ЛАЙН» і «LANGOWSKI LOGISTICS» та, відповідно, суму транспортних витрат, то суд зазначає наступне.

3 метою перевезення товару з Китаю до України, позивач уклав Договір транспортного екпедування №4-05/17 від 04.05.2017 з ТОВ «Дайрект Лайн» (експедитор), згідно п. 1.1 якого, експедитор зобов`язується за плату і за рахунок клієнта організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням експортних, імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажів, в тому числі надання митно-брокерських послуг.

Експедитор ТОВ «Дайрект Лайн», до якої звернувся позивач надала послуги з організації перевезення товару, шляхом доручення іншій логістичній компанії LANGOWSKI LOGISTICS (Угода від 18.07.2022).

Перевезення вантажу здійснювалось транспортом: MAN, модель TGA 26.430, 2006 р.в. AB3812CA причіп SCHMITZ, модель ZFCS 18, 2006 р.в. AB8939ХР.

У зв`язку із чим, витрати перевезення товару, які зазначені в довідці про транспортні витрати послуг №13-09/12 від 19.09.2023 були виставлені саме ТОВ «Дайрект Лайн».

Відповідні твердження позивача, на переконання суду, є цілком обґрунтованими, адже в даному випадку оплату послуг позивачем фактично здійснено саме ТОВ «ДАЙРЕНТ ЛАЙН», яке уже на виконання умов договору забезпечило організацію перевезення товару, шляхом доручення перевезення відповідного товару LANGOWSKI LOGISTICS.

У даному ж випадку, обставин, які б свідчили про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей, які б мали вплив саме на правильність визначення митної вартості, в оскаржуваному рішенні наведено не було.

З урахуванням вище викладеного, за наявності усіх визначених ч. 2 ст. 53 МК України документів, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, а також беручи до уваги факт відсутності у відповідних документах (визначених саме ч. 2 ст. 53 МК України) розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для коригування заявленої позивачем митної вартості товарів за МД №23UA01U9 від 19.09.2023.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки на час прийняття картки відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/001433 були відсутні підстави, передбачені ч. 6 статті 54 МК України, зазначене рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 7710,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000089/2 від 20.09.2023 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/001433.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Вінтехпостач" сплачений судовий збір в сумі 7710,00 грн (сім тисяч сімсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне підприємство "Вінтехпостач" (вул. Левка Лук`яненка, 10 а, м. Вінниця, );

Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 43997544).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна