Справа № 420/5948/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5948/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Цховребової М.Г. перебувала справа № 420/5948/22, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.02.2022 № 378 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП № 1 ГУНП» та наказ № 537 о/с від 17.03.2022 року «По особовому складу»; поновити ОСОБА_1 майора поліції на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 1548,47 (одна тисяча п`ятсот сорок вісім) грн. 47 коп. за кожен день вимушеного прогулу; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виключити відомості з особової картки ОСОБА_1 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності 1 раз та про діюче дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, оголошеної наказом ГУНП в Одеській області від 26.04.2021 року № 906.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами службового розслідування складено висновок від 24.01.2022, згідно з яким позивач самоусунулась від виконання службових обов`язків шляхом невиходу на службу без поважних причин 11, 23, 24, 25 листопада 2021 р., без надання доказів поважності причин відсутності на службі. На підставі цього наказом позивачку вирішено звільнити зі служби, що реалізовано оскаржуваними наказами Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.02.2022 № 378 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП № 1 ГУНП» та № 537 о/с від 17.03.2022 року «По особовому складу». Позивачка не погоджується зі звільненням та вважає висновки дисциплінарної комісії такими, що не відповідають дійсності. Так, 11.11.2021 позивачка разом із поліцейським ОСОБА_3 перебували на ввіреній їм території обслуговування та склали постанову за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Щодо відсутності позивачки на службі 23 та 25 листопада 2021 р. зазначено, що в ці дні вона з 10:00 до 13:00 проводила профілактично-роз`яснювальні бесіди дисциплінарного характеру з вихованцями Центру соціально-психологічної реабілітації, що підтверджується довідкою від 15.04.2022 № 01-16/47 за підписом директора закладу Ольги Делі. Це також підтверджується поясненнями ОСОБА_4 . В цілому, в акті службового розслідування наявні протиріччя щодо присутності на службі ОСОБА_1 23 та 25 листопада 2021 р. Також 24.11.2021 о 15:00 год. позивачка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП відносно ОСОБА_5 , що свідчить про її перебування на роботі в цей день. Крім того, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення здійснено без дотримання градації застосування від легкого до найсуворішого. Також із попереднім наказом про дисциплінарне стягнення від 20.10.2021 № 867 позивачка не ознайомлена, а тому вважає його нереалізованим; також про наказ від 26.04.2021 № 906 позивачка необізнана взагалі. Зважаючи на сумлінне виконання своїх службових обов`язків, присутність на роботі та невідповідність висновків службового розслідування щодо відсутності на роботі, позивач звернулася за судовим захистом із даним позовом.

Ухвалою судді Цховребової М.Г. від 25.04.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 24.06.2022 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2022 відповідачу продовжено встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних документів на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

05.08.2023 до суду від ГУ НП в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 без поважних причин була відсутня на робочому місці 11, 23, 24, 25 листопада 2021 року, про що були складені відповідні акти, зареєстровані в СДЗ Одеського РУП № 1 ГУНП від 15.11.2021 № 60 вн. 2439, від 25.11.2021 № 60 вн. 2525, від 24.11.2021 № 60 вн. 2524. Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вимоги абзацу 10 пункту 1 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, та керуючись статтями 13, 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 3.1, 3.2 розділу III пункту 4.3 розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 № 177, старшого інспектора СЮП ВП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

Ухвалою суду від 27.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

13.09.2023 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Цховребової М.Г., за результатами якого головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою судді Завальнюка І.В. від 18.09.2023 справу прийнято до провадження та призначено по справі судове засідання.

09.11.2023 до суду від ГУ НП в Одеській області надійшли додаткові пояснення, згідно з якими в судовому засіданні яке відбулося 10.10.2023 зобов`язано ГУНП в Одеській області надати пояснення щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ГУНП в Одеській області виключити відомості з особової картки ОСОБА_1 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності 1 раз та про діюче дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, оголошеної наказом ГУНП в Одеській області від 26.04.2021 року №916 (позивач зазначає №906). Представник відповідача зазначає, що станом на теперішній час вказаний наказ є діючим, позивачу станом на момент подання позову, відповідно до вхідної відмітки канцелярії від 18.04.2022 було про нього відомо, та станом по теперішній час він неоскаржений та не скасований. Станом на теперішній час зазначений наказ є діючим а отже і підстав для виключення його з особової картки ОСОБА_1 немає.

Ухвалою суду від 13.11.2023 до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. При цьому, в останнє та передостаннє судові засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином; згідно з клопотанням, розгляд справи просили відкласти, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не має можливості прибути в судове засідання у зв`язку із перебуванням поза межами Одеської області, а представник позивачки, адвокат Бойко Н.І., також не має можливості прибути у вказане судове засідання у зв`язку із здачею кваліфікаційного іспиту (українське ділове мовлення) у Міжнародному гуманітарному університеті. На підтвердження викладених у клопотанні обставин до суду не надано жодного доказу, у зв`язку із чим повторна неявка сторони позивача до суду визнана неповажною.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов. Також представник відповідача наполягав на продовженні судового розгляду за умов повторної неявки позивачки та її представника, у зв`язку із чим справа розглянута на підставі наявних у ній доказів, згідно з ч. 5 ст. 205 КАС України.

Вислухавши пояснення учасників справи відповідача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді старшого інспектора ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області. 13.12.2021 до Головного управління надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_6 про те, що встановлена періодична відсутність на службі без поважних причин старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (спеціальний жетон № 0040658) освіта вища, в ОВС з 19.12.2005 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015 по теперішній час, в займаній посаді з 05.02.2021, діюче дисциплінарне стягнення - сувора догана (наказ ОРУП № 1 ГУНП від 20.10.2021 № 867, акт про відмову від 17.01.2022), по службі характеризується негативно у період часу з 25, 26, 29 листопада 2021 року.

З метою перевірки відомостей, викладених у цій доповідній записці, наказом ГУНП в Одеській області від 23.12.2021 № 2942 призначене службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 24.01.2022. За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що майор поліції ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 3.1, 3.2 розділу III, пункту 4.3. розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 № 177, що виразилось у особистій недисциплінованості, низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, грубому ігноруванні наказів та доручень МВС України, Національної поліції України щодо дотримання службової дисципліни, самоусуненні від виконання службових обов`язків, повноважень, невиході на службу без поважних причин у наступні дні: 11.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021, ненаданні доказів поважності причин відсутності на службі.

Згідно з пунктом 1 наказу ГУ НП в Одеській області від 22.03.2022 № 378 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП № 1 ГУНП» за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в порушення вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 3.1, 3.2 розділу III, пункту 4.3. розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 № 177, що виразилось у особистій недисциплінованості, низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, грубому ігноруванні наказів та доручень МВС України, Національної поліції України щодо дотримання службової дисципліни, самоусуненні від виконання службових обов`язків, повноважень, невиході на службу без поважних причин у наступні дні: 11.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021, старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП в Одеській області від 17.03.2022 № 537 о/с «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 17 березня 2022 року ОСОБА_1 .

Зважаючи наказ ГУ НП в Одеській області № 378 від 22.02.2022 про застосування дисциплінарного стягнення та наказ № 537 о/с від 17.03.2022 по особовому складу незаконними та такими, що підлягають скасуванню, позивачка звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до положень статті 91 Закону №580-VIII особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарного статут).

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк (частини 2 - 9 Дисциплінарного статуту).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення службової дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувала безпідставна відсутність на службі.

Зокрема, за обставин розглядуваного спору, старшого інспектора СЮП ВП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції Дешко Катерину Сергіївну звільнено із служби в поліції відповідно до вимог абзацу 10 пункту 1 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, та керуючись статтями 13, 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 3.1, 3.2 розділу III пункту 4.3 розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 № 177.

Суд зазначає, що пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обов`язкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу.

Отже у справі, що розглядається, суду належить встановити, чи мала місце відсутність позивача на службі, що зумовить певні правові наслідки, а у разі наявності - чи підтверджується відсутність позивача на службі поважними причинами, зокрема, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

У постанові від 13 жовтня 2020 року у справі №712/9213/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу).

Згідно з частиною третьою статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Статтею 139 КЗпП України визначено обов`язок працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Разом з цим основні обов`язки поліцейського передбачені статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також статтею 1 Дисциплінарного статуту.

Вчинення поліцейським порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, слугує підставою для накладення дисциплінарного стягнення, якому передує службове розслідування.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що з листопада 2021 року майор поліції ОСОБА_1 не вийшла на службу та не повідомила свого прямого керівника, т.в.о. начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (спеціальний жетон № 0018042), освіта вища, в ОВС з 20.04.2015 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015, в займаній посаді з 08.11.2021, діючі дисциплінарні стягнення відсутні, по службі характеризується позитивно, за допомогою будь-якого засобу зв`язку про те, що вона захворіла та перебуває на лікарняному, який їй було відкрито в ДУ «ТМО МВС України по Одеській області».

В ході проведення службового розслідування встановлено, що з листопада 2021 року до СДЗ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області надходили акти про відсутність на службі старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 , у період часу з 11, 23, 24, 25, 26, 29, 30 листопада 2021 року та з 01, 02, 03, 06, 07, 09, 10, 13, 14, 15, 16 грудня 2021 року.

З 18 грудня 2021 року по час підписання висновку службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 вийшла на службу та надала до СКЗ ОРУП № 1 ГУНП довідки про тимчасову непрацездатність.

Згідно довідки про тимчасову непрацездатність від 05.11.2021 № 1985, майор поліції ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в період часу з 06.11.2021 по 10.11.2021.

Згідно довідки про тимчасове звільнення від роботи по догляду за хворою дитиною від 29.11.2021 № 805, майор поліції ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в період часу з 29.11.2021 по 08.12.2021.

Згідно довідки про тимчасове звільнення від роботи по догляду за хворою дитиною від 08.12.2021 № 811, майор поліції ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в період часу з 08.12.2021 по 17.12.2021.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.11.2021 № 507485, складений старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції ГУНП в Одеській області майором поліції Дешко К.С. відносно гр. ОСОБА_8 , майор поліції ОСОБА_1 була присутня на робочому місці.

Таким чином, встановлено, що старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 без поважних причин була відсутня на робочому місці 11, 23, 24, 25 листопада 2021 року, про що були складені відповідні акти, зареєстровані в СДЗ Одеського РУП № 1 ГУНП від 15.11.2021 № 60 вн. 2439, від 25.11.2021 № 60 вн. 2525, від 24.11.2021 № 60 вн. 2524.

З метою встановлення причини довготривалої відсутності на службі майора поліції ОСОБА_1 , було направлено відповідні запити до медичних закладів, а саме:

- ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» за вихідним № 60/13318 від 29.12.2021;

- Департамент охорони здоров`я ОДА за вихідним № 60/13317 від 29.12.2021.

Згідно відповіді з ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (вих. від 13.01.2022 № 122) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на амбулаторному лікуванні вказаної установи з 19.10.2021 по 05.11.2021 та на амбулаторному лікуванні з 06.11.2021 по 10.11.2021.

Опитана, т.в.о. начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 надала пояснення, що коли вона прибула на службу до Одеського РУП № 1 ГУНП з 08 листопада 2021 року, вона неодноразово виявляла, що майор поліції ОСОБА_1 не виходить на роботу. Після чого вона складала відповідні акти. Майору поліції ОСОБА_1 були здійснені неодноразові телефонні дзвінки, але остання на них не відповідала. 11 листопада 2021 року та з 23 по 27 листопада 2021 року вона вранці зателефонувала старшому інспектору СЮП ВП Одеського РУП № 1 ГУНП капітану поліції ОСОБА_4 та спитала, чи є майор поліції ОСОБА_1 на робочому місці, на що він відповів, що ОСОБА_1 на роботу не вийшла та знаходиться на лікарняному, про що було складено відповідні рапорти.

Опитаний, старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУ НП капітан поліції ОСОБА_4 надав пояснення, що 23 та 24 листопада 2021 року майор поліції ОСОБА_1 прийшла на роботу біля 12:00 годин, а 25 листопада знаходилась також на роботі. В свою чергу кожен день о 09:00 год. він, як старший інспектор ювенальної превенції надавав своєму безпосередньому керівнику стройову записку, в якій вказував, що майор поліції ОСОБА_1 відсутня на робочому місці, так як вона не повідомляла йому про запізнення чи іншу причину відсутності на робочому місці, а з`являлась на роботі біля 12:00 год. чи о 14:00 год.

В свою чергу, опитана старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП майор поліції ОСОБА_1 надала пояснення, що з серпня 2021 року по листопад 2021 року, у зв`язку з поганим самопочуттям знаходилась на лікарняному. В серпні 2021 року захворів син ОСОБА_9 . Після одужання сина, захворіла вона, її чоловік та син на «COVID-19», а після одужання, син знову захворів. Тому тривалий час вона дійсно не відвідувала роботу. Між лікарняними вона виходила на службу декілька разів. Також в неї захворіла мати на «COVID-19», який дав їй погіршення старих хвороб, тому вона, як людина, яка являється єдиним годувальником родини інваліда другої групи, доглядала за матір`ю, за період її роботи з 2015 року до неї не було жодних нарікань з приводу пропусків робочого часу. З поважних причин вона могла запізнитися, але завжди була присутня на робочому місці.

Крім цього, факти відсутності на робочому місці майора поліції ОСОБА_1 зафіксовано відповідними актами за № 60 вн. 2439, 60 вн. 2525, 60 вн. 2524, 60 вн 2544.

Отже майор поліції ОСОБА_1 в рамках проведення службового розслідування не підтвердила належними довідками про тимчасову непрацездатність перебування на лікарняному у наступні дні: 11.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021.

Зважаючи на встановлені обставини у цій справі, суд погоджується доводами відповідача про те, що матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у безпідставній відсутності позивача на службі 11.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021, тобто прогулу.

Положеннями Закону №580-VIII визначено, зокрема, підстави звільнення поліцейського зі служби в поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Повертаючись до суті спору, суд зазначає, що доводи про не ознайомлення з наказом № 378 від 22.02.2022 ОСОБА_1 під підпис є безпідставними, так як на виконання рапорту від 15.03.2022 позивача було ознайомлено з наказом, про що вона поставила свій підпис 15.03.2022.

Щодо тверджень про перебування 11.11.2021 разом з поліцейським ОСОБА_3 на ввіреній ним території обслуговування, про що він зазначає в своїх поясненнях, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа ОРУП №1 від 28.07.2022 вих. № 60-5292 працівники сектору ювенальної превенції у своїй діяльності керуються вимогами наказу МВС від 19.12.2017 № 1044 «Про затвердження Інструкції з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції», документи, які б підтверджували надання вказівок на проведення заходів 11.11.2021 ОСОБА_1 , з метою запобігання поширення респіраторної вірусної хвороби COVID-19, в ОРУП № 1 відсутні, так як таких вказівок не надавалось.

Отже посилання позивача на нібито здійснення контролю щодо дотримання з боку громадян умов та правил користування громадськими місцями згідно до постанови КМУ щодо запобігання поширення респіраторної вірусної хвороби COVID-19 є такими, які не заслуговують на увагу, так як будь-яких вказівок щодо цього керівництвом позивачу не надавалось, та будь-які підтвердження щодо здійснення ОСОБА_1 контролю щодо дотримання з боку громадян умов та правил користування громадськими місцями відсутні. Більш того, будь-який протокол відносно громадянина ОСОБА_10 за ч.2 ст.44-3 КУпАП в матеріалах справи відсутній.

Щодо посилання сторони позивача на проведення профілактично-роз`яснювальної бесіди дисциплінарного характеру з вихованцями Центру соціально-психологічної реабілітації, що підтверджується довідкою від 15.04.2022 року вих. №01-16/47 за підписом директора закладу Ольги Делі суд враховує, що згідно Постанови КМУ від 28.01.2004 № 87 «Про затвердження Типового положення про центр соціально-психологічної реабілітації дітей», центр під час здійснення покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, а також з підприємствами, установами, організаціями, громадянами та їх об`єднаннями.

Відповідно, для проведення профілактично-роз`яснювальних бесід дисциплінарного характеру з вихованцями Центру соціально-профілактичної реабілітації, повинен надійти лист від Директора закладу із проханням проведення профілактичної роботи.

Оскільки такого листа не було, перебування ОСОБА_1 23.11.2021 та 25.11.2022 було безпідставним та будь-яких вказівок від керівництва щодо проведення профілактично роз`яснювальні бесіди дисциплінарного характеру з вихованцями Центру соціально психологічної реабілітації ОСОБА_1 не надавалося.

При цьому, відповідно до п. 3.7 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 №177 вихід працівника поліції за межі адміністративної будівлі органу (підрозділу) поліції в робочий час зі службових питань відбувається з відома його безпосереднього керівника. У підрозділах Головного управління можуть вестися журнали обліку виходу на роботу та реєстрації місцевих відряджень. Отже перебування поліцейського в адмінбудівлі на робочому місці передбачене внутрішнім службовим розпорядком, та перебування в робочий час поза її межами зі службових питань відбувається з відома його безпосереднього керівника.

Отже проведення роз`яснювальних бесід за власним бажанням можливе, як захід, у вільний від роботи час поліцейського. В робочий же час у відповідності до норм чинного законодавства позивач має виконувати вказівки керівництва, а не визначати перелік завдань самостійно для себе, так як це не передбачено чинним законодавством та функціональними обов`язками.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, що він працював разом із ОСОБА_1 та вони щодня отримували вказівки щодо обсягів роботи в телефонному режимі, однак надати конкретні пояснення щодо присутності / відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 11.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021 не зміг, так як пройшло багато часу та він не пам`ятає.

При цьому, відповідно до листа ОРУП №1 від 28.07.2022 вих. №60-5292 працівники сектору ювенальної превенції у своїй діяльності керуються вимогами наказу МВС від 19.12.2017 №1044 «Про затвердження Інструкції з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції», документи, які б підтверджували надання вказівок на проведення заходів 11.11.2021 ОСОБА_1 , з метою запобігання поширення респіраторної вірусної хвороби COVID-19, в ОРУП № 1 відсутні, так як таких вказівок не надавалось. Отже посилання позивача на нібито здійснення контролю щодо дотримання з боку громадян умов та правил користування громадськими місцями згідно до постанови КМУ щодо запобігання поширення респіраторної вірусної хвороби COVID-19 є такими, які не заслуговують на увагу, так як будь-яких вказівок щодо цього керівництвом позивачу не надавалось, та будь-які підтвердження щодо здійснення ОСОБА_1 контролю щодо дотримання з боку громадян умов та правил користування громадськими місцями відсутні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 з`ясовував, що ОСОБА_1 не була на робочому місці, про він доповідав безпосередньому керівнику ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що тривалий час ОСОБА_1 була відсутня на роботі. Свідок телефонувала ОСОБА_4 , який в свою чергу, повідомляв про її невихід на роботу ОСОБА_7 , а останньою про це складалися відповідні акти. Будь-яких вказівок з приводу виконання жодної роботи ОСОБА_7 позивачці не надавала.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Отже з зазначеного вище вбачається, що відсутність працівника на службі протягом трьох годин без поважних причин дає підстави для його звільнення. Навіть якби позивач приходила на роботу після 12 або 13 години та доказів поважності неприбуття на роботу не надала, це вважається прогулом незалежно від того, чи прибула вона на роботу після сплину 3х годин чи ні.

Крім того, в матеріалах службового розслідування (арк. 6) наявний акт про відсутність ОСОБА_1 на службі 25.11.2021, а щодо акту про відсутність позивача на службі 24.11.2021, який зареєстрований в ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області лише 23.11.2021, відповідач надав пояснення, що у відповідності до відповіді ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та журналу реєстрації, даний акт зареєстровано 25.11.2021, а дата 23.11.2021 являється помилкою. Враховуючи зазначене будь-які порушення з боку ГУНП в Одеській області відсутні.

Поряд із тим, позивач надала до суду протоколу серії ВАВ № 454073 (а.с. 109, т.І), який не відповідає дійсності в аспекті стверджуваних нею обставин. Так, в адміністративному позові зазначено, що ОСОБА_1 24.11.2021 о 15:00 год. склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 454073 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, що свідчить про її перебування на службі в цей день. Натомість, до ГУНП в Одеській області надійшла відповідь ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в якій зазначено, що даний протокол складений 24.12.2021 та надана його копія, яка долучена до матеріалів справи. Більш того, зазначено що даний протокол зареєстрований 24.12.2021 в ІПНП «Цунамі» та також був наданий до сектору адмінпрактики 24.12.2021. Отже сторона позивача свідомо вводить суд в оману, змінюючи зміст адміністративних матеріалів задля утворення штучної доказової бази на підтвердження своєї правової позиції.

Вирішуючи спір, суд враховує, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З огляду на матеріали справи, позивачка мала діюче дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, оголошеної наказом ГУНП в Одеській області від 26.04.2021 року № 916. На теперішній час вказаний наказ є діючим, позивачу станом на момент подання позову, відповідно до вхідної відмітки канцелярії від 18.04.2022, було про нього відомо, та станом по теперішній час він не оскаржений та не скасований.

З огляду на встановлені у справі обставини суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.

Оскільки в ході службового розслідування були встановлені факти порушення позивачем службової дисципліни, то начальником ГУ НП в Одеській області в межах наданих йому повноважень було прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відтак, у цій частині позов не підлягає задоволенню. З огляду на наведене, також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, як похідні.

При цьому, враховуючи викладені вище обставини, а саме те, наказ ГУНП в Одеській області від 26.04.2021 року № 916 є діючим, станом по теперішній час він не оскаржений та не скасований, а також доведений позивачці 18.04.2022, - відсутні будь-які підстави для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області виключити відомості з особової картки ОСОБА_1 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності 1 раз та про діюче дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, оголошеної наказом ГУНП в Одеській області від 26.04.2021 року № 906, отже позов в цій частині також є необґрунтованим та задоволенню непідлягає.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014; ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.12.2023.

Суддя І.В. Завальнюк