Справа № 380/26643/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 грудня 2023 року справа № 380/26643/23
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М. перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2023 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені позивачки діє представник адвокат Єрьоміна В.А., до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/21-494-22 від 20.08.2020 року про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/21-494-22 від 20.08.2020 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 20.11.2023 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду (із обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку), а також докази на підтвердження викладених у цій заяві обставин. В цій ухвалі суд встановив, що Управління СБУ у Львівській області видало позивачці довідку №62/21-494-22 від 20.08.2020 про розмір грошового забезпечення за нормами станом на 05.03.2019. В березні 2023 року позивачка звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок його пенсії з 01.04.2019 на підставі зазначеної довідки №62/21-494-22 від 20.08.2020. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/6157/23 від 18.04.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд, зокрема, зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки фінансово-економічного відділу Служби безпеки України №62/21-494-22 від 20.08.2020, виданої станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІПро пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум. З цим позовом щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 по 31.03.2019 на підставі тієї ж довідки №62/21-494-22 від 20.08.2020 позивач звернулася до суду 27.10.2023, а відтак зі пропуском в визначеного частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху 20.11.2023 до суду надійшла заява представника позивачки про поновлення процесуального строку. На обґрунтування цієї заяви покликається на наявність порушеного права позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеному законом, що не визнається відповідачем, та у разі відмови у відкритті провадження таке право залишається незахищеним на рівні національного судочинства.

Вирішуючи питання про обґрунтованість доводів позивачки щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та суд керується такими мотивами:

відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховує такі висновки Верховного Суду щодо застосування ст.ст.122,123 КАС України при вирішенні соціальних спорів (постанова від 15.09.2023 у справі № 1340/5990/18):

«25. Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №240/12017/19 (постанова від 31.03.2021), в якій Суд дійшов наступних висновків.

26. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

27. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

28. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

29. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

30. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

31. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

32. Як на причину поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач посилається на необізнаність у проведенні перерахунку пенсії на підставі Постанови № 355 у липні 2012 році та неповідомлення його пенсійним органом про здійснення такого перерахунку. При цьому позивачем не наведено та в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення позивачем будь-яких дій з метою отримання інформації щодо обрахунку розміру його пенсії, отримуваної ним після проведення такого перерахунку.

33. З урахуванням наведеного, Верховний Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.».

Суд враховує, що в березні 2023 року ОСОБА_1 позивалася до ГУ ПФУ про спонукання здійснити перерахунок розміру її пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки фінансово-економічного відділу Служби безпеки України №62/21-494-22 від 20.08.2020 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (справа №380/6157/23).

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 знову звертається до суду, із цим позовом про спонукання ГУ ПФУ в області здійснити перерахунок розміру його пенсії на підставі тієї ж довідки фінансово-економічного відділу Служби безпеки України №62/21-494-22 від 20.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, проте на цей раз за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 (період, не охоплений попереднім позовом).

Отже, позивачка повторно звернулася до суду в жовтні 2023 року після спливу:

- більше шести років з дати виникнення спірних правовідносин;

- більше двох років після видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та завершення розгляду його попереднього позову про перерахунок пенсії на підставі тих самих документів, проте за інший період з 01.04.2019.

Отже, встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовом давно сплив, а позивачка мала реальну можливість заявити вимоги про перерахунок її пенсії з 01.01.2018 по 31.03.2019 щонайпізніше в березня 2023 року коли на підставі тих самих доказів вперше позивалася про перерахунок пенсії з 01.04.2019.

На обґрунтування підстав для поновлення строку звернення до суду представник позивача покликається на те, що на його думку широко цитовані в цій заяві висновки Верховного Суду:

- такі підтверджують безумовну наявність порушеного права позивача на отримання пенсі у розмірі, визначеному Законом, що не визнається відповідачем , та у разі відмови у відкритті провадження, залишиться незахищеним на рівні національного судочинства;

- це буде прямим порушенням верховенства права, що встановлюється ч. 4 ст 6 КАС України, відповідно до якої забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Наведені позивачкою аргументи зводяться до того, що на спірні правовідносини в принципі не слід поширювати строки звернення до адміністративного суду з огляду на їх важливість для позивача та особу порушника (державний орган), а при розгляді аналогічних справ по суті Верховний Суд не вказував на пропуск позивачами строків звернення до суду. Разом з тим, представник позивача не наводить жодної обставини, що свідчила б про наявність фактичних перешкод для вчасного звернення позивача до суду з вимогами про перерахунок його пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019.

Суд враховує, що позивачка ще в березні 2023 року мала реальну можливість позиватися про перерахунок розміру її пенсії з 01.01.2018 (а не з 01.04.2019, як вона зробила) на підставі довідки №62/21-494-22 від 20.08.2020. Проте позивачка не зробила цього з причин, які не називає, хоча для суду такі причини є очевидними:

1) станом на дату видачі довідки №62/21-494-22 від 20.08.2020 практика в цій категорії спорів була усталеною та базувалася на правових висновках, наведених у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/20/19 (№160/8324/19) від 17.12.2019 щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовця - нова довідка про розмір грошового забезпечення особи станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, видавалася для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії особи.

Такий підхід Верховного Суду базувався на тому, що рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Отже, станом на дату видачі Управлінням СБУ у Львівській області довідки №62/21-494-22 від 20.08.2020 про розмір грошового забезпечення позивачки станом на 05.03.2019 позовні вимоги про перерахунок пенсії на підставі цієї довідки з 01.01.2018 були очевидно безперспективними з огляду на наведену вище позицію Верховного Суду у зразковій справі, і саме тому позивач їх і не заявляв;

2) 11.08.2023 у справі №380/103/22 (адміністративне провадження №К/990/29166/22; https://reyestr.court.gov.ua/Review/112813171) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв судове рішення, відповідно до якого зобов`язав ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату особі пенсії відповідно до довідки від 30.09.2021 року № с/6311 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення) з 01 січня 2018 року. Це судове рішення надихнуло команду «Мережа права», до якої входить адвокат Єрьоміна В.А., на формування нової категорії позовів, одним із яких є описаний позов ОСОБА_1 .

Оцінка аргументації описаного вище судового рішення на цьому етапі є недоречною, разом з тим, суд звертає увагу на те, що у цитованій справі №380/103/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103672071) заявник після отримання довідки Львівського ОТЦК та СП про розмір грошового забезпечення №с/6311 від 30.09.2021 одразу заявив позовні вимоги про перерахунок його пенсії з 01.01.2018, а не з 01.04.2019, як ОСОБА_1 в березні 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110285173).

Отже, фактично позивачка звернулася із цим позовом із суттєвим пропуском строку звернення до суду не через існування якихось об`єктивних перешкод щодо своєчасного захисту своїх прав, а у зв`язку із зміною колегією суддів Верховного Суду підходу до практики розгляду цієї категорії спорів.

Разом з тим, суд переконаний, що зміна касаційним судом підходів до розгляду певної категорії спорів за будь-яких обставин не є підставою для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду особи, котра мала реальну можливість вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав (як от позивачка), проте не робила цього з огляду на власні суб`єктивні причини (напр., не бачила перспективи задоволення таких позовних вимог, тому не хотіла нести судових витрат тощо).

В заяві про поновлення процесуального строку позивач не наводить жодної обставини, яка б свідчила про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду з цим позовом. Оцінюючи наведені представником позивача аргументи дійшов висновку, що позивач виправдовує власну пасивну поведінку впродовж тривалого періоду часу нерелевантними доводами, адже за логікою аргументів заявника строки звернення до суду в принципі є незастосовними у соціальних спорах. Водночас суд вважає, що судовий захист повинен надаватися тому, хто вчасно турбується про свої права, а звернення до суду із позовом після спливу значного терміну та відкриття провадження у справі після пропуску строку звернення до суду без поважних причин шкодить забезпеченню вимог юридичної визначеності та створює ризик розбалансування системи соціального захисту держави. Оскільки наведені представником позивача аргументи зводяться до загальних розмірковувань про необхідність захисту прав позивача безвідносно до дотримання ним (позивачем) вимог процесуального закону, суд не встановив обставин, що свідчили б про поважність причин суттєвого пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Оскільки суд дійшов висновку, що позивач не повідомив обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду, позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Повернути позовну заяву і додані до неї документи особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович