Справа № 450/3414/23
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3414/23 Провадження № 2-а/450/83/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом та просив скасувати постанову інспектора поліції УПП у Львівській області лейтенанта батальйону 4 роти 3 Лук`янчук Олега Васильовича, серії БАБ 710960 від 03.07.2023 про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.4 ст. 126 КУпАП та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього. В обґрунтування позову покликається на те, що 03.07.2023 щодо нього було складено оскаржувану постанову, згідно якої він керував транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , 05.06.2023 о 00 год. 43хв. у м.Львові, вул. Стрийська, 193+400м. Адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам та яка складена незаконно, оскільки він не керував транспортним засобом та не порушував ПДР. Працівники поліції його не зупиняли, бо він стояв у кишені для зупинки у місці з`єднання вулиць Броварського та Вернадського. Працівник поліції підійшов та звинуватив його у порушенні ПДР, а саме «Зупинка на перехресті», даний факт він заперечує та вважає, що місце зупинки не є перехрестям, а є місцем з`єднання вулиць Вернадського та Броварського «незавершене будівництво» згідно відповіді голови Сихівської райадміністрації.

11.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив залишити позовну заяву без задоволення у зв`язку з безпідставністю та розгляд справи проводити у відсутності відповідача. Щодо викладених позивачем аргументів зазначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Позивач керував транспортним засобом саме по вул. Стрийській у м.Львові, де і був зупинений працівниками поліції. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено. На вимогу працівників поліції, позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу та почав вести діалог з поліцейськими. Останні, дотримуючись ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, представилися, пояснили правопорушнику причину зупинки та почали з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті, проте позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи, яке Інспектор задовольнив, а саме переніс розгляд даної справи на 03.07.2023 року на 09 год 20 хв. Відповідно до п. 15.9. "Ґ," ПДР , зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Відповідно до п. 2.1."а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Позивач порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП та вимоги ч. 4 ст. 126 КУпАП, враховуючи вище наведене, Інспектор, керуючись ст. 36 КУпАП виніс постанову за більш серйозне правопорушення, а саме за керування транспортним засобом особою, будучи позбавленою права керування таким транспортним засобом. Слід додати, що 03.07.2023 року, на розгляд перенесеної справи позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, а отже є підстави вважати, що дана особа мала на меті уникнути адміністративної відповідальності, тому Інспектор вимушений був винести постанову за відсутності позивача. На момент вчинення правопорушення позивач був позбавленим права керування таким транспортним засобом, оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 15.05.2023 року по справі № 450/89/23, постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо особа за ч.1 ст. 130 КУпАП залишено без змін. Згідно постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.02.2023 року, Особа_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (Дану інформацію "взято" із офіційного сайту Судової влади України https://court.gov.ua/fair/ та сайту єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/110967613). А тому, позивач, знаючи, що є позбавленим права керування транспортним засобом, свідомо та злісно продовжував порушувати ПДР. Згідно Наказу МВС "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" від 18.12.2018 №1026 - строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. З огляду на те, що адміністративні правопорушення було вчинено та зафіксовано на відеозаписі 05.06.2023 р., та відповідно до положення, вказаного вище, термін зберігання відеозапису вичерпався. А отже, надати дані відеозаписи як доказ до суду, можливості немає. Відсутність відеозапису з нагрудного відеореєстратора Інспектора не спростовує факту вчинення Позивачем правопорушення, за яке і було винесено постанову, яку вважають обґрунтованою, винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Інспектором Управління до позивача застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, санкція якого передбачає штраф у розмірі 20400 грн.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав та просив такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник у відзиві просив розгляд справи проводити у відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 регулюють порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. п. 1.1-1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 03.07.2023 о 09 год. 20 хв. в м.Львові на вул. Перфецького, 19 інспектором в1р3б4 УПП у Львівській області ДПП Лук`янчук О.В. винесено оскаржувану постанову серії БАБ №710960, якою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених, ч.4 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, що він 05.06.2023 о 00 год. 43 хв. у м.Львові, вул. Стрийська, 193+ 400 м., керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на перехресті, а також керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керуванням транспортним засобом, чим порушив п. 15.9 «ґ», 2.1 «а» ПДР.

Відповідно до п. 2.1 а «Правил дорожнього руху», водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Приписами п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оглянутого судом відеозапису, зафіксованого на портативний нагрудний відеореєстратор поліцейського, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №464/4070/23 відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, яке було предметом розгляду Сихівського районного суду м.Львова, підтверджується факт порушень ОСОБА_1 п. 15.9 ґ та п.2.1 а ПДР України.

Отже, суд вважає належними та допустимими доказами підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП.

Встановлено, що відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Дана постанова залишена без змін постановою Львівського апеляційного суд від 15.05.2023 та набрала законної сили.

Таким чином, станом на 05.06.2023 ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, поліцейським правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягненя в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому постанову серії БАБ № 710960 від 03.07.2023 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишитибез задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Д.А. Кукса