Справа № 160/23810/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- зобов`язати відповідача відновити виплати раніше призначеної пенсії по втраті годувальника на період навчання, починаючи від 16 листопада 2021 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 20.07.2023 року про відмову у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по втраті годувальника від 19.06.2023 року, яку від народження отримувала позивач через свого батька, однак у зв`язку із досягнення повноліття на період навчання відповідач протиправно не поновлює пенсійні виплати по втраті годувальника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу виконати вимоги ухвали суду.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
1) позивач з дати народження до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку у відповідача і через батька отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 19 років, тобто є непрацездатним членом сім`ї померлої.
2) 11.11.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату пенсії на її поточний рахунок;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року у справі №160/24313/21, залишеним без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року, постановлено:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.11.2021 року № 27 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 "Зміна одержувача" від 11.11.2021 року.

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області змінити одержувача пенсії по втраті годувальника померлої ОСОБА_2 , з ОСОБА_3 на доньку померлої ОСОБА_1 , відповідно до її заяви від 11.11.2021 року.

Згідно довідки Дніпровського політехнічного фахового коледжу від 01.08.2023 року №376 позивач є здобувачем освіти групи ПЕ-21 1/11 ІІІ курсу Дніпровського політехнічного фахового коледжу. І рівень акредитації. Зарахована наказом від 10.08.2021 року №118, навчання за держзамовленням. Форма навчання денна. Строк навчання: з 01.09.2021 року до 30.06.2024 року.

Листом від 20.07.2023 року №34253-26322/П-01/8-0400/23 відповідач на заяву позивача про відновлення виплати раніше призначеної пенсії по втраті годувальника від 19.06.2023 року повідомив, що на виконання вищевказаного рішення суду змінено отримувача пенсії по втраті годувальника з ОСОБА_3 на позивача. Інших зобов`язань рішення суду від 26.05.2022 року у справі №160/24313/21 не містить.

Не погодившись з такою правовою поведінкою відповідача, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 36 Закону №1058-IV встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України

Згідно п. 1.3. Статуту Дніпровського політехнічного коледжу основним напрямом діяльності коледжу є підготовка фахівців за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» згідно з державним замовленням і договірними зобов`язаннями.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 року №165 перейменовано Дніпровський політехнічний коледж на Дніпровський фаховий політехнічний коледж.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 30.12.2020 року №1583 перейменовано Дніпровський фаховий політехнічний коледж на Дніпровський політехнічний фаховий коледж.

Пунктом 9 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією з засад адміністративного судочинства є обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд зазначає, що в справі №160/24313/21 судом підтверджено право на отримання позивачем пенсії по втраті годувальника за її матір, для реалізації цього права, з урахуванням досягнення позивачем повноліття, суд зобов`язав відповідача змінити одержувача пенсії по інвалідності з батька позивача безпосередньо на неї.

Згідно положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п. 1); з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); добросовісно (п. 5); розсудливо (п. 6); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Суд зазначає, що з урахуванням вищевикладеного єдиним належним варіантом правової поведінки відповідача могла бути лише виплата безпосередньо позивачу пенсії по втраті годувальника. Твердження відповідача про відсутність окремого зобов`язання в рішенні суду по справі №160/24313/21 стосовно здійснення таких виплат є безпідставним та суперечить вищевикладеним вимогам до діяльності відповідача, оскільки зміна одержувача пенсії по втраті годувальника на безпосередньо позивача, а також констатація судом права позивача на отримання такої пенсії до завершення навчання, з необхідністю зумовлює обов`язок відповідача виплачувати позивачу таку пенсію, інших варіантів тлумачення наявна юридична ситуація не містить.

Відповідно, відповідач діяв необґрунтовано, не здійснюючи позивачу виплату пенсію по втраті годувальника.

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.

Оскільки з 16.11.2021 року позивач має право особисто отримувати пенсію по втраті годувальника, у відповідача не існує іншого правомірного варіанту правової поведінки, окрім як нарахування та виплата такої пенсії позивачу з 16.11.2021 року і до втрати позивачем такого права.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача.

Щодо судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується відомостями про платежі від 26.09.2023 року, 04.10.2023 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 16 листопада 2021 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника, викладену в листі від 20.07.2023 року №34253-26322/П-01/8-0400/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 16 листопада 2021 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко