Справа № 580/2020/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2020/23 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним частину п.1.2. Протоколу від 22.02.2016 №29 щодо визнання його, як військовослужбовця запасу, прапорщика запасу таким, що не пройшов щорічну перереєстрацію облікової справи та про його зняття з квартирного обліку;

- зобов`язати відповідача поновити прапорщика запасу позивача зі складом сім`ї три особи з грудня 2005 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням військова частина НОМЕР_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2006 позивач звернувся рапортом до відповідача, в якому просив зарахувати його на облік для отримання житлової площі у м. Черкаси з родиною 3 чоловіки: він, дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 . Вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проходження в/служби житло не отримував.

Копією витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії в/чНОМЕР_1 від 24.03.2006 підтверджується, що позивача зараховано на квартирний облік для отримання житла у м. Черкаси у загальну чергу з 22.12.2005 у складі сім`ї три людини.

Відповідач сформував лист від 19.01.2016 №350/143/51 про необхідність подання позивачем у зв`язку з неподанням оновлених документів на 2016 рік до житлової комісії оновлених документів, які надають право на щорічну перереєстрацію справи. Докази вручення або надіслання відсутні.

22.01.2016 за вих. №131 відповідачу надійшло клопотання квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква, до якого він відносився за територіальним принципом, про зняття військовослужбовців, які не пройшли щорічну перереєстрацію з квартирного обліку, у т.ч. і позивача.

22.02.2016 у відповідача пройшло засідання житлової комісії, під час якого з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, знято декілька військовослужбовців та військовослужбовців запасу, у т.ч. позивача, які не пройшли перереєстрацію.

Так, п.1.2. витягу з протоколу №29 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 22.02.2016 підтверджується, що відповідно до п.2.19 наказу МОУ від 19.06.2014 №401 та на підставі клопотання КЕВ м.Біла Церква від 22.01.2016 №131 необхідно вважати зазначених військовослужбовців та військовослужбовців запасу, у т.ч. позивача таким, що не пройшов щорічну перереєстрацію облікових справ, та зняти вказаних осіб з квартирного обліку, про що повідомити їх письмово відповідно до п.2.18 наказу МОУ від 19.06.2014 №401. Надати зазначеним особам можливість зберегти попередній час перебування на обліку у випадку надання до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідок за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7 протягом шести місяців від дати проведення цього засідання.

10.03.2022 позивач на підставі Указу президента України №69/2022 призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його військового квитка від 01.12.1998 серії НОМЕР_2 .

Листом від 13.09.2022 №350/143/969 на звернення позивача заявою від 03.08.2022 (вх. від 09.09.2022 №788) відповідач повідомив, що позивач у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, при військовій частині НОМЕР_1 не перебуває, а також повідомив про прийняте рішення щодо зняття позивача з квартирного обліку.

Довідкою відповідача від 03.05.2023 № 135 підтверджується, що позивач під час проходження служби в Черкаському гарнізоні у відповідача не отримував жиле приміщення.

Згідно з довідкою відповідача від 03.05.2023 № 136 позивач проходив військову службу у відповідача на посаді техніка (з безпеки дорожнього руху) - начальника контрольно-технічного пункту з 03.01.2006 до 18.02.2006. Звільнений з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів на підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11.11.2006 №69-ПМ та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2006 №274.

Позивач, вважаючи незаконним частину п.1.2. Протоколу від 22.02.2016 №29 щодо визнання його, як військовослужбовця запасу, прапорщика запасу таким, що не пройшов щорічну перереєстрацію облікової справи та про його зняття з квартирного обліку, звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач під час прийняття спірного рішення недотримався процедури розгляду відповідного клопотання щодо зняття позивача з квартирного обліку та не виконав вимог щодо письмового повідомлення про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку, а тому задля захисту прав позивача позов необхідно задовольнити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Частиною першою ст. 2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - ЗУ №2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої ради і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання.

Вказаний перелік випадків для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов вичерпний.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Відповідно до п. 22 Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно з п. 29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним.

Згідно з п. 31 Порядку житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.32. Порядку військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Пунктом 33 Порядку встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Згідно з п. 34 Порядку на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.

На момент виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1. розділу ІІ Інструкції облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Згідно з п. 2.3. розділу ІІ Інструкції за ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини.

Керівництво діяльністю житлової комісії військової частини здійснюється командиром військової частини, а діяльністю гарнізонної житлової комісії - начальником гарнізону.

При оголошенні наказом складу житлової комісії чітко вказується, хто з членів житлової комісії відповідає (далі - представник житлової комісії) за ведення протоколів, облікових квартирних справ, книги обліку осіб, які перебувають на обліку, та інших справ житлової комісії та їх зберігання.

Відповідно до п. 2.4. розділу ІІ Інструкції на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.

Згідно з п. 2.16. розділу ІІ Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Колегія суддів зауважує, що оскільки позивач звільнений з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів, а копією витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії в/чНОМЕР_1 від 24.03.2006 підтверджується, що його зараховано на квартирний облік для отримання житла у м.Черкаси у загальну чергу з 22.12.2005 у складі сім`ї три людини, враховуючи вказані вище норми законодавства він має залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

Відповідно до п. 2.18. розділу ІІ Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

- поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

- отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

- переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

- звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

- обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Згідно з п. 2.19. розділу ІІ Інструкції КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку військовослужбовця чи особи, звільненої з військової служби, облікові справи яких не пройшли щорічну перереєстрацію, у випадку, коли ними не надано:

Ф-3;

Ф-5 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом);

Ф-7 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом).

Отже, у разі ненадання військовослужбовцем чи особою, звільненою з військової служби, вказаних вище документів КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку такого військовослужбовця.

Житлова комісія військової частини повинна в місячний строк провести засідання, на якому в присутності особи, щодо якої надійшло клопотання КЕВ (КЕЧ) району (або уповноваженої ним іншої особи), розглянути зазначене клопотання та прийняти відповідне рішення. Копія витягу з протоколу видається (надсилається) військовослужбовцю чи особі, звільненим з військової служби, питання щодо яких розглядалося на засіданні, та надсилається до КЕВ (КЕЧ) району і житлової комісії гарнізону в п`ятнадцятиденний строк з дня проведення засідання.

Отже, рішення щодо розгляду вказаного вище клопотання приймається в присутності особи, щодо якої надійшло зазначений вид клопотання КЕВ (КЕЧ) району (або уповноваженої ним іншої особи), та має бути вручено чи надіслано військовослужбовцю в п`ятнадцятиденний строк з дня проведення засідання.

Водночас, відповідно до п. 2.20 розділу ІІ Інструкції щороку з 01 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Щороку протягом січня КЕВ (КЕЧ) районів спільно з представниками житлових комісій військових частин і гарнізону проводять перереєстрацію військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку, про що складається відповідний акт, який підписується начальником КЕВ (КЕЧ) району, головами житлових комісій військової частини та гарнізону. Після проведення щорічної перереєстрації начальник КЕВ (КЕЧ) району письмово доповідає начальнику гарнізону про підсумки перереєстрації.

Інформацію про результати проведеної перереєстрації КЕВ (КЕЧ) району подають до ТКЕУ, які до 1 лютого подають до ГКЕУ ЗСУ довідку про результати щорічної інвентаризації облікових справ військовослужбовців (додаток 13).

Отже, законодавством покладені обов`язки на військовослужбовців щодо надання до житлових комісій довідок за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7, а на житлові комісії військових частин здійснення перевірки житлових умов осіб, які перебувають на обліку.

Колегія суддів звертає увагу, що належні, достовірні та допустимі докази виконання позивачем та відповідачем вказаних вище зобов`язань відсутні.

Водночас, засідання житлової комісії, під час якого з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, знято позивача пройшло за його відсутності, що не відповідає вказаним вище вимогам законодавства. У такий спосіб відповідач не з`ясував причин, з яких не подано вказаної форми довідку.

Крім того, у спірному рішенні зазначено, що позивача необхідно повідомити про його прийняття письмово відповідно до п. 2.18 наказу МОУ від 19.06.2014 №401 та надати можливість зберегти попередній час перебування на обліку у випадку надання до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідок за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7 протягом шести місяців від дати проведення цього засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що належні, достовірні та допустимі докази вручення позивачу чи надіслання витягу з протоколу №29 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 22.02.2016 у п`ятнадцятиденний строк з дня проведення такого засідання відсутні, а тому позивач фактично не мав змоги усунути обставини, на підставі яких його знято з квартирного обліку, а саме надати передбачені п.2.19. розділу ІІ Інструкції документи для проходження щорічної перереєстрації облікової справи.

Отже, як вірно було встановлено судом першої інстанції, відповідач під час прийняття спірного рішення недотримався процедури розгляду відповідного клопотання щодо зняття позивача з квартирного обліку та не виконав вимог щодо письмового повідомлення про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Тобто, розглянув клопотання про зняття з квартирного обліку позивача за його відсутності та письмово не повідомив у п`ятнадцятиденний строк про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку.

Отже, з огляду на вищевказане та те, що оскільки спірним рішенням від 22.02.2016 надано у т.ч. позивачу можливість зберегти попередній час перебування на обліку у випадку надання до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідок за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7 протягом шести місяців від дати проведення цього засідання, але докази його вручення позивачу відсутні, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення права позивача на житловий облік та про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить доказів на спростування вказаних висновків, а її аргументи є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.