Справа № 620/13995/23
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/13995/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Осмоловської Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати мені одноразової грошової допомоги за період:

- строкової служби (з 09.11.1984 по 27.11.1984);

- служби в органах внутрішніх справ (з 01.10.1986 по 04.05.1989);

- служби в органах внутрішніх справ (з 26.01.1990 по 23.11.1998).

2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити мені одноразову грошову допомогу при звільненні за повних 174 місяці: розрахунок /а) 15 р. х 12 міс. = 180 міс.; б) 180 міс. + 11 міс. = 191 міс.; в) 191 міс. - 17 міс. (виплачено) = 174 міс./ виходячи з вимог пункту 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям... №460 від 17.09.2014.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги за періоди: строкової служби (з 09.11.1984 по 27.11.1984), служби в органах внутрішніх справ (з 01.10.1986 по 04.05.1989), служби в органах внутрішніх справ (з 26.01.1990 по 23.11.1998), є протиправною та порушує його права і соціальні гарантії.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №46 від 24.02.2022 позивач був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Призначений на посаду стрільця 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Проходив військову службу з 24.02.2022 по 28.07.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №81-PC від 24.06.2023 позивач був звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту «а» пункту З частини 5 статті 26 (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №219 від 28.07.2023 був виключений зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення частини.

Перед звільненням позивач подав рапорт про виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

В грошовому атестаті зазначено, що позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби в сумі 15052,55 грн.

Період, за який була нарахована вказана виплата, становив з 24.02.2022 по 28.07.2023, тобто за 1 рік і 05 міс.

Оскільки загальна вислуга років позивача складає 15 років 11 місяців, 05.09.2023 він звернувся до військової частини з заявою про виплату не нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні за повних 174 місяці, виходячи з наступного розрахунку

а) 15 р. х 12 міс. =180 міс.;

б) 180 міс. + 11 міс. = 191 міс.;

в) 191 міс. - 17 міс. (виплачено) = 174 міс.

Відповідач, у своєму листі від 13.09.2023 №2174, повідомив про те, що при звільненні з органів внутрішніх справ позивач мав право на грошову допомогу у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно абзацу сьомого пункту 2 от. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під Час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. (Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 58 від 26.01.2022)

Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно наказу Управління внутрішніх справ Чернігівської області № 318 о/с від 23.11.1998 позивач був звільнений у запас Збройних Сил України за п. 64 «б» /через хворобу/.

Вислуга на день звільнення, у календарному обчисленні, становила 14 років 04 місяці 18 днів, у пільговому обчисленні 14 років 07 місяців 11 днів.

Із наказу про звільнення не убачається те, що позивачу було виплачено грошову допомогу у розмірі 5-місячного грошового забезпечення при звільненні.

Згідно довідки №385/124/21/01/-2023 від 15.08.2023 підтверджується, що, на час звільнення, позивач не отримував та не мав права на таку грошову допомогу.

Відповідно до чинного, на час звільнення позивача зі служби у 1998 році, пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення, яка нараховується із окладів за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, відповідним військовим (спеціальним) званням і процентною надбавкою за вислугу років.

Як зазначалось вище, грошову допомогу у розмірі 5-місячного грошового забезпечення, позивач не отримував у зв`язку з тим, що при звільненні не мав права на пенсію і тому були відсутні підстави виплачувати таку допомогу.

Зважаючи на наведене, на момент звільнення 24.06.2023, з огляду на підставу звільнення, позивач мав загальну календарну вислугу повних 15 років.

Від так, згідно приписів абзацу сьомого пункту 2 от. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач отримав право на виплату одноразової грошової допомоги за періоди, в тому числі: строкової служби (з 09.11.1984 по 27.11.1984); служби в органах внутрішніх справ (з 01.10.1986 по 04.05.1989); служби в органах внутрішніх справ (з 26.01.1990 по 23.11.1998).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за період:

- строкової служби (з 09.11.1984 по 27.11.1984);

- служби в органах внутрішніх справ (з 01.10.1986 по 04.05.1989);

- служби в органах внутрішніх справ (з 26.01.1990 по 23.11.1998).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за повних 174 місяці: розрахунок /а) 15 р. х 12 міс. = 180 міс.; б) 180 міс. + 11 міс. = 191 міс.; в) 191 міс. - 17 міс. (виплачено) = 174 міс./ виходячи з вимог пункту 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям... №460 від 17.09.2014.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2023 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ