Справа № 160/28759/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 грудня 2023 рокуСправа №160/28759/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення доказів представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпровською митницею рішення щодо класифікації товарів від 09.10.2023 №23UA2-КТ.

Ухвалою суду від 15.11.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

06.12.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення доказів, в якій заявник просить зобов`язати Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби повернути представнику ТОВ «ВІСКОНТ СВ» контрольний зразок та зразок для дослідження, які вказані в пункті 11 висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 06.10.23 № -0203, із наявним митним (або іншим ідентифікаційним) забезпеченням без їх видалення/знищення.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів представником позивача зазначено, що належні ТОВ «ВІСКОНТ СВ» контрольний зразок та зразок для дослідження, вказані в пункті 11 висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 06.10.23 №-0203. Дослідження вказаних зразків органолептичним способом для будь-якого стороннього спостерігача надасть можливість встановити, що зразки не мають жодного покриття, про яке йдеться в оскаржуваному рішенні. Так як повернення зразків буде здійснюватися за приписами пункту 11 Порядку передання, повернення та знищення (утилізації) проб (зразків) товарів після проведення дослідження (експертизи) Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби та форм актів про передання проб (зразків) товарів, про повернення проб (зразків) товарів, про знищення (утилізацію) проб (зразків) товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2016 № 699 (далі - Порядок №699), а саме без митного (або іншого ідентифікаційного) забезпечення, то об`єктивно буде ускладнено доведення того, що саме ці зразки були повернуті представнику позивача і передані до суду, адже вони будуть без жодного пакування.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» про забезпечення доказі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2023 о 09:00 год.

07.12.2023 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд заяви без участі позивача та його представника.

Про дату, час і місце судового засідання сторони повідомлені належним чином шляхом направлення на адреси електронної пошти 07.12.2023 повісток, що підтверджується матеріалами справи.

У судове засідання представники сторін не з`явились, проте на підставі положень частини 3 статті 117 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе провести розгляд заяви представника позивача про забезпечення доказів в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про забезпечення доказів, суд виходить із наступного.

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини 1 якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 11 Порядку №699, протягом строку зберігання проб (зразків) товарів у СЛЕД Держмитслужби власник, декларант або уповноважена ними особа можуть письмово звернутися з вимогою щодо їх повернення.

На підставі письмової вимоги, проби (зразки) товарів повертаються власнику, декларанту або уповноваженій ними особі протягом наступних 14 днів після закінчення строку зберігання за Актом про повернення проб (зразків) товарів, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2016 року № 699.

Контрольні проби (зразки), а також залишки досліджених проб та пошкоджені під час проведення досліджень (експертиз) зразки повертаються власнику, декларанту або уповноваженій ними особі без митного (або іншого ідентифікаційного) забезпечення.

Отже, особливості повернення досліджуваних зразків з експертизи чітко врегульовано Порядком №699.

Суд зазначає, що в межах провадження про забезпечення доказів суд не наділений повноваженнями змінювати процедуру повернення проби (зразки) товарів, яка чітко визначена Порядком №699.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення доказів, внаслідок чого у задоволенні заяви про представника позивача про забезпечення доказів належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 80, 114-117, 242, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» про забезпечення доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар