Справа № 160/22455/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з лютого 2023 року по теперішній час, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн розмірі за період з лютого 2023 року по теперішній час, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 з 09.10.2020 року прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 . 23.08.2022 року отримав поранення під час безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в районі ведення бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу позицій поблизу населеного пункту Богородичне Краматорського району Донецької області. У зв`язку з отриманням поранення тяжкого ступеня позивач знаходиться на безперервному лікуванні. За період з 23.08.2022 року по 23.03.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні, реабілітації в різних закладах охорони здоров`я. Позивач зазначає, що у зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеня, набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, проте відповідачем з лютого 2023 року додаткова винагорода нараховувалась та виплачувалась в меншому розмірі, а починаючи з червня 2023 року припинена. На письмові та усні звернення до відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у належному розмірі, відповідачем не було здійснено будь-якого реагування. Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
09.11.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн. виплачується особам в разі перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. При цьому відповідач вказує на те, що додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн. позивачу було виплачено за періоди стаціонарного лікування з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 16.06.2023 року. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
21.11.2023 року позивач подав до суду пояснення, в яких підтримано позицію викладену у позовній заяві.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця, помічника гранатометника, що підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 09.10.2020 року.
23.08.2022 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в районі ведення бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу позицій поблизу населеного пункту Богородичне Краматорського району Донецької області, отримав мінно-вибухову травму вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої гомілки та ступні, наскрізне вогнепальне осколкове поранення н/3 правої гомілки, осколковий перелом обох кіток правої гомілки. Поранення отримані під час виконання обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №694/3139 від 08.10.2022 року.
16.03.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), по завершенню якого видано свідоцтво про хворобу №27 від 21.03.2023 року, в якому зазначено, що на підставі статей 81, графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з переглядом через 6 місяців.
У свідоцтві про хворобу №27 від 21.03.2023 року зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. Наслідки мінно-вибухової травми 23.08.2022: вогнепальний перелом кісток правої гомілки, вогнепальні осколкові поранення нижніх кінцівок, лікованого оперативно 29.08.2022-накладання VAC системи; 02.09.2022 - накладання VAC системи; 05.09.2022-фіксація перелому правої гомілки в апараті АЗФ; 08.09.2022- накладання VAC системи; 16.09.2022- накладання VAC системи; 23.09.2022- накладання VAC системи; 21.10.2022 накладання VAC системи; 28.10.2022 накладання VAC системи, накладання вторинних швів; 30.09.2022 накладання VAC системи; 03.10.2022 накладання VAC системи; 07.10.2022-виконано шкірну пластику розщепленим лоскутом з стегна; 10.10.2022- ВХО рани з висіченням нежиттєздатних тканин; 18.10.2022-тромбектомія з загальної стегнової вени справа, плікація поверхневої стегнової вени справа; 20.02.2023-демонтаж апарату зовнішньої фіксації, у вигляді дефекту м`яких тканин лівої гомілки, консолідуючих переломів обох кісток правої гомілки в нижній третині, контрактури правого гомілковоступневого суглобу, посттравматичної невропатії малогомілкового нерву з помірним тимчасовим порушенням функції нижньої кінцівки. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма відноситься до тяжких.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2023 № 90 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків після лікування, солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 27 березня 2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2023 № 96 (по стройовій частині), вважати такими, що вибули до військового медичного клінічного центру м. Дніпро, солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 04 квітня 2023 року.
3 05.04.2023 року по 26.04.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1015 від 26.04.2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 № 121 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків після лікування, солдата ОСОБА_1 , командира 4 відділення 3 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти, з 28 квітня 2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.05.2023 № 147, вважати такими, що вибули до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №16» м. Дніпро, солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 23 травня 2023 року.
3 29.05.2023 року по 16.06.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №8910 від 16.06.2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2023 № 215 (по стройовій частині), вважати такими, що вибули до медико-соціальної експертної комісії, солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 28 липня 2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2023 № 243 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків після проходження медико-соціальної експертної комісії, солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 25 серпня 2023 року.
Відповідно до виписки по картковому рахунку, ОСОБА_1 отримав заробітну плату за лютий 2023 року: 66 515,09 грн.; за березень 2023 року: 73 785,42 грн.; за квітень 2023 року: 86 070,14 грн.; за травень 2023 року: 548,15 грн.; за червень 2023 року: 25 731,58 грн.; за червень 2023 року: 25 731,58 грн.; за липень 2023 року: 652,56,58 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2023 № 265 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , колишнього стрільця-помічника гранатометника 3 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 09 вересня 2023 року № 252-РС, у запас за підпунктом б (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 15 вересня 2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Вважаючи що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неповного нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі у період з лютого 2023 року по травень 2023 року та не нарахування і невиплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі у період з червня 2023 року по вересень 2023 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
01.04.2022 року постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" № 400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абзацу 4 п.1 Постанови №168 (в редакції після 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається, що встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з лютого 2023 року по день звернення до суду з позовною заявою 04.09.2023 року.
Щодо періоду перебування на стаціонарному лікуванні, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, 23.08.2022 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в районі ведення бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу позицій поблизу населеного пункту Богородичне Краматорського району Донецької області, отримав мінно-вибухову травму вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої гомілки та ступні, наскрізне вогнепальне осколкове поранення н/3 правої гомілки, осколковий перелом обох кіток правої гомілки. Поранення отримані під час виконання обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №694/3139 від 08.10.2022 року.
Після отриманого поранення позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради з 24.08.2022 року по 26.08.2022 року; у КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); з 26.08.2022 року по 23.03.2023 року; у КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради» з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року; у КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради з 29.05.2023 року по 16.06.2023 року.
Крім того, у свідоцтві про хворобу №27 від 21.03.2023 року також зазначено, що за ступенем тяжкості, травма позивача визначена як «важкого ступеню» та поранення, яке отримав позивач, пов`язане із захистом Батьківщини.
Отже, в періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 24.08.2022 року по 26.08.2022 року, з 26.08.2022 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 16.06.2023 року він набув права на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Позивач стверджує, що у період з лютого 2023 року по травень 2023 року включно відповідачем додаткова винагорода у збільшеному до 100 000 грн. розмірі виплачувалась йому у меншому розмірі, а починаючи з червня 2023 року не виплачувалась взагалі.
Відповідач, у відзиві на позовну заяву не заперечує право позивача на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування на стаціонарному лікуванні а саме: у період з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року 100 000 грн., у період з 01.03.2023 року по 23.03.2023 року (23 календарні дні) 74 193,55 грн., з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року (22 календарні дні) 73 333,33 грн., у період з 29.05.2023 року по 31.05.2023 року (3 календарні дні) 9 677,42 грн., у період з 01.06.2023 року по 16.06.2023 року (16 календарних днів) 53 333, 33 грн. та зазначає, що така додаткова винагорода у збільшеному розмірі позивача була виплачена в повному обсязі.
З наведеними відповідачем розрахунками додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі суд погоджується, оскільки вони здійснені враховуючи розмір додаткової винагороди 100 000 грн. пропорційно кількості днів перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
В свою чергу, відповідно до виписки по картковому рахунку, ОСОБА_1 отримав заробітну плату за лютий 2023 року: 66 515,09 грн.; за березень 2023 року: 73 785,42 грн.; за квітень 2023 року: 86 071,44 грн.; за травень 2023 року: 548,15 грн.; за червень 2023 року: 25 731,58 грн.; за червень 2023 року: 25 731,58 грн.; за липень 2023 року: 652,56 грн.
З досліджених доказів, а саме довідки Військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2023 року №411/ФС та банківської виписки, вбачається, що нарахування та виплата грошового забезпечення відповідачем здійснюється за попередній місяць в наступному місяці: в січні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць грудень 2022 року, в лютому 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць січень 2023 року, в березні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць лютий 2023 року, в квітні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць березень 2023 року, в травні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць квітень 2023 року, в червні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць травень 2023 року, в липні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць червень 2023 року, в серпні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць липень 2023 року, в вересні 2023 року нараховано грошове забезпечення та додаткова винагорода за попередній місяць серпень 2023 року.
При чому виплата грошового забезпечення та виплата додаткової винагороди здійснюється окремими сумами за вирахуванням військового збору.
Аналізуючи зазначені докази, суд встановив, що розмір нарахованої додаткової винагороди за лютий 2023 року, нарахований у березні 2023 року становить 66 865,51 грн.(військовий збір 1 002,98 грн.) та виплачений 20.03.2023 року у розмірі 65 862,53 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за березень 2023 року, нарахований у квітні 2023 року становить 74 193,55 грн.(військовий збір 1 112,90 грн.) та виплачений 24.04.2023 року у розмірі 73 080,65 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за квітень 2023 року, нарахований у травні 2023 року становить 86 666,67 грн.(військовий збір 1 300 грн.) та виплачений 22.05.2023 року у розмірі 85 366,67 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за травень 2023 року, нарахований у червні 2023 року становить 25 460,93 грн.(військовий збір 381,91 грн.) та виплачений 28.06.2023 року у розмірі 25 079,02 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за червень 2023 року, нарахований у липні 2023 року становить 0 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за липень 2023 року, нарахований у серпні 2023 року становить 0 грн.
Розмір нарахованої додаткової винагороди за серпень 2023 року, нарахований у вересні 2023 року становить 23 348,58 грн.
З досліджених доказів вбачається, що відповідачем не було в повному обсязі нараховано та виплачено позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування його на стаціонарному лікуванні, а розрахунки наведені відповідачем у відзиві не узгоджуються з наданою ним довідкою про нараховані суми додаткової винагороди.
Наведене свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати у повному та належному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
Оскільки відповідачем було здійснено нарахування додаткової винагороди у складі інших нарахувань та доплати за попередні періоди та відсутність деталізації нарахованих сум інших нарахувань в їх розрізі, суд приходить до висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування його на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 16.06.2023 року, враховуючи суми виплаченої додаткової винагороди за ці періоди.
Щодо інших заявлених позивачем періодів, суд зазначає наступне.
Так, відповідно вимог Постанови №168, додаткова винагорода у збільшеному до 100 000 грн. розмірі виплачується, зокрема військовослужбовцям у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже, періодами за які виплачується додаткова винагорода у підвищеному розмірі є періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та періоди перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Документально підтвердженими періодами перебування позивача на стаціонарному лікуванні є наступні періоди: з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 16.06.2023 року.
Доказів перебування на стаціонарному лікуванні в інші періоди позивачем надано не було.
Також, позивачем не було надано доказів перебування його у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, відпустка для лікування після тяжкого поранення, надається виключно за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Оскільки відсутні докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, відсутні підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в інші заявлені позивачем періоди.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За приписами частин 3, 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом для справи.
На підтвердження відповідних витрат позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги серія АБХДГ №2107/2023 від 21.07.2023 року; копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 04.09.2023 року №1193601; акт виконаних робіт (наданих послуг) №А-01-09/2023 від 01.09.2023 року; рахунок № К-28-08/2023 від 28.08.2023 року на оплату (попередню оплату) виконаних (в тому числі, але невиключно, в присутності) замовника робіт (наданих послуг); квитанція № А-2808/2023 від 28.08.2023 року на оплату (попередню оплату) виконаних (в тому числі, але невиключно, в присутності) замовника робіт (наданих послуг).
Під час дослідженням наданих документів судом встановлено, що 21.07.2023 року ОСОБА_1 , у подальшому «клієнт», з однієї сторони, та Адвокатське об`єднання «Хрипунова Дениса Григоровича», в особі керівника Хрипунова Дениса Григоровича, який діє на підставі Статуту, у подальшому «бюро», з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги серії АБХДГ №2107/2023 відповідно до якого, бюро зобов`язується надавати правову (юридичну) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод та законних інтересів клієнта відповідно до діючого законодавства, а клієнт зобов`язується сплатити бюро гонорар (винагороду) за надання правової допомоги (в тому числі додаткову винагороду, додаткові витрати пов`язані з паданням правової допомоги), відповідно до цього договору.
Відповідно до Розділу 3 цього договору за надану правову допомогу клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) за домовленістю, відповідно до додатку 1 та додатку 2. Гонорар сплачується бюро в повному обсязі безпосередньо перед початком надання клієнту правової допомоги. клієнт на вимогу бюро сплачує додаткову винагороду та/або додаткові витрати пов`язані з наданням правової допомоги У разі відсутності у клієнта коштів на оплату додаткової винагороди та/або додаткових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги клієнт завчасно письмово повідомляє про це бюро.
Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) №А-01-09/2023 від 01.09.2023 року Адвокатське бюро «Хрипунова Дениса Григоровича» в особі керівника Хрипунова Дениса Григоровича з однієї сторони та ОСОБА_1 , з іншої сторони, склали цей акт про те, що виконавець виконав, а замовник прийняв такі роботи (послуги): консультація 1000 грн. 1 год.; збір доказів (відомостей, документів, ознайомлення з матеріалами справи) 1000 грн. 2 год. 2000 грн.; вивчення отриманих відомостей (наданих документів), аналіз правової позиції 1000 грн. 2 год. 2000 грн.; підготовка позовної заяви та подача її до суду 10 000 грн. 1 документ 10 000 грн. Загальна сума виконаних робіт 15 000 грн.
Відповідно до рахунка від 31.10.2022 р. №А-3110-13/2022 на оплату (попередню оплату) виконаних (в тому числі, але невиключно, в присутності) замовника робіт (наданих послуг) загальна сума виконаних робіт складає 15 000 грн.
Згідно з квитанцією № А-2808/2023 від 28.08.2023 року на оплату (попередню оплату) виконаних (в тому числі, але невиключно, в присутності) замовника робіт (наданих послуг) ОСОБА_1 сплачено 15 000 грн.
Проаналізувавши вищенаведені норми процесуального законодавства, умови договору про надання правової допомоги та зміст наданих послуг за вищенаведеним розрахунком, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням співмірності витрат на оплату правової допомоги, виходячи із складності справи, категорія якої не є складною, позов немайнового характеру (щодо права позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану), обсягу наданих послуг та виконаних адвокатом робіт, належним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню є 3000 грн.
Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 536,80 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення в період з 01.02.2023 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 16.06.2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 01.02.2023 року по 23.03.2023 року, з 05.04.2023 року по 26.04.2023 року, з 29.05.2023 року по 16.06.2023 року, з урахуванням раніше виплаченої суми додаткової винагороди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська