Справа № 577/6236/23
Суддя: Потій Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/6236/23
Провадження № 2-а/577/33/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши матеріали до адміністративного позову ОСОБА_1 до рядового поліції 2 роти батальйону Управління поліції в Кіровоградській області Бережного Володимира Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить визнати протиправними дії відповідача, скасувати постанову рядового поліції 2 роти батальйону Управління поліції в Кіровоградській області Бережного В.С. від 29.10.2023 серії ЕАТ № 8035014 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП; зобов`язати орган виконавчої влади в особі УПП в Кіровоградській області повернути кошти в розмірі 340 грн, які були сплачені позивачем на погашення штрафу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2023 року справу передано на розгляд судді Потій Н.В.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 22 листопада 2023 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.

05 грудня 2023 року на усунення недоліків, позивачем сплачено судовий збір.

Перевіривши матеріали поданого позову, вбачається необхідним передати матеріали адміністративної справи іншому суду за підсудністю, приймаючи до уваги наступне.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статтей 25-30 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Отже, стаття 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача з зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Згідно довідки управління адміністративних послуг Конотопської міської ради, відповідно до інформації, що міститься в реєстрі територіальної громади місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 по 06.08.2020. Наразі відомості щодо реєстрації місця проживання належать Дачненській територіальній громаді Одеської області.

З отриманої на запит суду довідки голови Дачненської сільської ради за № 02-25/1729 від 07.12.2023 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Біляївського районного суду Одеської області.

Натомість у позовній заяві позивач зазначає, що наразі проживає за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, в даному випадку суд зазначає, що фактичне місце проживання позивача не може вважатися місцем проживання позивача "зареєстрованим у встановленому законом порядку" для цілей застосування статті 25 КАС України при визначені підсудності такої справи.

Так, відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене вище визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV (далі - Закон № 1382-ІV).

У статті ст. 3 Закону № 1382-ІV міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 46 вказаного Порядку визначено, що посадова особа органу реєстрації в день звернення особи або її законного представника чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або даних від органу соціального захисту населення: приймає рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) особи; вносить відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до реєстру територіальної громади відповідно до Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265; формує інформацію про реєстрацію місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Натомість, судом встановлено, що позивач зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відтак, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що для застосування положень ч.1 ст. 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача, незареєстрованим у встановленому законом порядку.

Отже, оскільки позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, тому така адреса місця проживання не може бути врахована судом в цілях визначення підсудності даної справи згідно ст. 25 КАС України.

У той же час, як уже зазначалося судом вище, на час звернення до суду із даним позовом зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача згідно довідки голови Дачненської сільської ради є: с. Дачне, вул. Польова, 51, Одеського району Одеської області, що за територіальною підсудністю відноситься до Біляївського районного суду Одеської області.

За таких обставин згідно ст. 25 КАС України дана справа не підсудна Конотопському міськрайонному суду, а її розгляд має здійснюватись Біляївським районним судом Одеської області.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.ч. 6 та 8 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного п.п. 4-6 ч. 1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Таким чином суд вважає за необхідне передати адміністративну справу № 577/6236/23 за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області, суд,

Керуючись ст. 20, 29, 248, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 2 роти батальйону Управління поліції в Кіровоградській області Бережного Володимира Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі передати до Біляївського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяН. В. Потій