Справа № 640/29521/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2023 року № 640/29521/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження заяву представника позивача в адміністративній справі за позовом Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу та електронного аукціону,-

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Герцаївська міська рада Чернівецького району Чернівецької області з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у судовому засідання з викликом сторін.

Обґрунтовуючи заяву, представник позивача зазначив, що дана справа є важливою для громади, він має бажання надати усні додаткові пояснення по суті спору.

Вирішуючи дану заяву, суд враховує оголошення в країні військового стану, навантаження судді.

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 2 статті 12 КАС України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Отже, визначення форми адміністративного судочинства, за правилами якого буде розглядатися справа, є обов`язковою умовою процесуального законодавства та на визначення такої форми впливає характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників тощо.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності та за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України слідує, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 КАС України.

Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд вважає необхідним застосувати позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справа № 420/8512/20 та зазначити стосовно "виняткового значення" справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі Axen v. Germany (Аксен проти Німеччини), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створює учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання копій процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.

Бажання сторони у справі викласти свої аргументи не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Дослідивши заяву, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін та доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить викласти другу вимогу у такій редакції:

- визнати протиправним та анулювати виданий Державною службою геології та надр України Спеціальний дозвіл на користування надрами від 13.10.2021 №6575.

Щодо зазначеної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 80 КАС України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Згідно ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва провадження у справі відкрито 24.12.2021, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 справу прийнято до провадження за правилам спрощеного позовного провадження.

Позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог 01.09.2023 року, тобто за межами строку, встановленого для подачі заяви про уточнення позовних вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.

Представником позивача подано до суду заяву про виклик свідків, а саме голову загальних зборів с. Молниця ОСОБА_1 , секретаря загальних зборів с. Молниця ОСОБА_2 , мешканця с. Молниця ОСОБА_3 , старосту Молницького старостинського округу №2 Аміхалакіоає Г.М.

Відповідно до ст. 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Як слідує з заяви про виклик свідків, позивачем не зазначено місце проживання (перебування) або місце роботи свідків, також не зазначено обставини, які вони можуть підтвердити щодо предмету спору, а саме прийняття Державною службою геології та надр України наказу від 03.06.2021 №419.

За таких обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про виклик свідків.

Позивачем заявлено клопотання про призначення експертизи (економічної із залученням фахівців у галузі геології), на вирішення якої поставити питання:

-чи підтверджується документально наявність станом 03 червня 2021 року в запасах родовища «Молниця», (протокол ДКЗ України від 10.12.2019 № 4978 про апробацію запасів родовища, що став підставою для прийняття відповідачем спірного наказу від 03.06.2021 № 419 та надання Спеціального дозволу на користування надрами від 13.10.2021 № 6575), відомостей про затверджені запаси корисних копалин родовища?

- провести аналіз властивостей геологічних порід родовища «Молниця»;

- у разі наявності корисних копалин родовища «Молниця», визначити якого виду сировина? Чи відносяться даний вид сировини до переліку корисних копалин загальнодержавного значення чи місцевого значення?

-встановити першу оцінка запасів родовища та визначити площу родовища.

Розглядаючи зазначане клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

З огляду на вказані приписи КАС України суд доходить висновку, що обов`язковою умовою призначення експертизи є необхідність саме спеціальних знань у певній сфері у разі, якщо без цього неможливо повно та об`єктивно встановити обставини справи.

Суд зазначає, що з позовної заяви не вбачається необхідності спеціальних знань для вирішення питання щодо правомірності оскаржуваного наказу, а для висновку суду по суті заявленого позову необхідний загальний аналіз норм спеціального законодавства, яким керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача не є обґрунтованим.

Отже, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права надати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ст. 104 КАС України).

Також позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у Державної служби геології та надр України належним чином завірену копію рішення ДКЗ України та протоколу від 10.12.2019 №4978, яким апробовано балансові запаси піщано-гравійних порід у 2019 році родовища, та копії документів попередніх досліджень ГЕО ТОВ «БУКОВИНСЬКА ГІРНИЧА КОМПАНІЯ», ГЕО ТОВ «ГЕОРАЙТКОНСАЛТ», що відносяться до даного протоколу.

З приводу даного клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідно до ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення клопотання про витребування доказів.

Керуючись статтями 4, 12, 72, 79, 80, 92, 101, 102, 248, 256, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовити.

У задоволенні заяви позивача про прийняття уточнення позовних вимог відмовити.

У задоволенні заяви позивача про виклик свідків відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи відмовити.

Витребувати у Державної служби геології та надр України належним чином завірену копію рішення ДКЗ України та протоколу від 10.12.2019 №4978, яким апробовано балансові запаси піщано-гравійних порід у 2019 році родовища та належним чином завірені копії документів попередніх досліджень ГЕО ТОВ «БУКОВИНСЬКА ГІРНИЧА КОМПАНІЯ», ГЕО ТОВ «ГЕОРАЙТКОНСАЛТ», що відносяться до даного протоколу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лапій С.М.