Справа № 420/33527/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2023 року м. Одеса

суддя Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (вул. Михайлівська, 56 м. Білгород-Дністровський, Одеська область), Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (вул. Михайлівська 56 м. Білгород-Дністровський Одеська область, 67701, ), Департаменту житлово- комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради (вул. Ізмаїльська 46, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67701, ), за участю третьої особи Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради (вул. Ізмаїльська 46, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67701) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, в якому позивач просить:

- Визнати протиправними дії Відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 1 статі 40КЗпП України.

- Скасувати Розпорядження міського голови від 25.05.-2020 р. № 160-к. про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 .

- Поновити на посаді начальника управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради. Одеської області з дати звільнення.

- Стягнути з Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.05.2020 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 1 млн 453 475 грн.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; прізвище, ім`я та по-батькові, повну адресу та РНОКПП міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; код ЄДРПОУ Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради.

Приписами ч.1 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суд звертає увагу позивача, що до позовної заяви не додано її копії для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з приписами ст. 49 КАС України, треті особи можуть виступати на стороні позивача та відповідача. Також треті особи бувають як такі, що з самостійними вимогами та без самостійних вимог.

Відповідно до ст.51 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають права позивача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві визначив третьою особою Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, проте не зазначає чи має Управління самостійні вимоги на предмет спору та на чиїй стороні (позивача або відповідача) виступає третя особа.

З урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно визначитись з процесуальним статусом третьої особи.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.4, п.5, п.9 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Суддя звертає увагу, що в позовній заяві позивач взагалі не зазначає будь-якого обґрунтування порушення оскаржуваними діями, рішенням прав, свобод, інтересів позивача та в чому саме полягає порушення прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, у позові позивач просить визнати протиправними дії Відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 1 статі 40КЗпП України, але не вказує якого саме відповідача.

При цьому, у якості відповідача на титульному аркуші позову позивач вказав міського голову Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Департамент житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради. Але позовні вимоги звернуті лише до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Суд звертає увагу позивача на даний недолік та зазначає про необхідність уточнення позовних вимог та приведення у відповідність суб`єктного складу з позовними вимогами з урахуванням норм КАС України.

Поряд з позовом позивач просить визнати поважними та поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. В обґрунтування поновлення строку позивач посилається на запровадження в Україні карантинних заходів, оголошення військового стану, позицію Великої Палати ЄСПЛ щодо доступу до правосуддя та верховенство права. Позивач зазначає, що саме 20.11.2023 року йому з інтернет мережі стало відомо про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року справа № 420/8061/20 за позовом ОСОБА_2 до секретаря Білгород-Дністровської міської ради Грозова В.В., Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження №.315-К від 20.07.2020 року про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул) та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 грн. Позивач зауважує, що даним рішенням суду було встановлені обставини, які стосуються його звільнення з посади начальника житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З урахуванням зазначеного позивач переконаний, що термін подання позовної заяви настав з 20 листопада 2023 року так, як про порушення його прав йому стало відомо 20 листопада 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таким чином, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.

Позивачем заявляються вимоги щодо оскарження Розпорядження міського голови від 25.05.2020 року №160-к про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 .

З дня коли особу звільнено з посади публічної служби, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання наказу про звільнення, демонструючи свою необізнаність щодо обставин звільнення звернулася до роботодавця із заявою про надання йому відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Позивач звільнений з посади Розпорядження міського голови від 25.05.2020 року №160-к.

Проте, позов до суду направлено засобами поштового зв`язку 28.11.2023 року, тобто через 3 роки, 6 місяців, 4 дні після звільнення, що не може вважатися розумним строком звернення за захистом своїх прав. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Тобто, місячний строк звернення до суду позивачем пропущено.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Позивачем не вказано обставин, що об`єктивно унеможливлювали реалізацію позивачем права щодо своєчасного звернення до суду із цими позовними вимогами, та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України відмінено карантин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Позивач, обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку звернення до суду посилається, зокрема, на запровадження в Україні карантинних заходів, оголошення військового стану, але жодних причинно-наслідкових зв`язків між цими подіями та пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом позивач не наводить.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку звернення до суду не обґрунтоване, не містить належних доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду, позивачем не доведено пропуск звернення до суду з поважних причин, тому задоволенню не підлягає.

Водночас, зазначаючи про поважність підстав пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що дізнався про порушення його прав 20.11.2023 року, що, в свою чергу, свідчить про дотримання строків звернення до суду.

Суд звертає увагу позивача, що наведення одночасно підстав поважності пропуску строку звернення до суду та підстав, за яких позивач вважає строк звернення до суду взагалі не пропущеним, не може вважатись обґрунтованими доводами.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Крім того, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Відповідно до ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі неповажність наведених у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду підстав, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з наведенням інших обґрунтованих підстав поновлення строку звернення до суду; надання до суду уточненої позовної заяви з усуненими недоліками, що зазначені в даній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 160,161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду та відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Залишити без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Повідомити позивача про необхідність у термін протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя Н.В. Бжассо