Справа № 476/876/23
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/876/23
Провадження № 2-а/476/10/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом представника позивача - адвоката Стремілова Миколи Миколайовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справах про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023 року до суду надійшов адміністративний позов представника позивача Стремілова М.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2023 року позивач ОСОБА_1 під час використання додатку «Дія» дізнався, що у відношенні нього 30.07.2023 року винесено постанову серії БАД №00125027 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, в зв`язку з чим він з адвокатським запитом звернувся до відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та Першого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

10.10.2023 року з Першого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) надійшла відповідь разом з копією постанови серії БАД № 125027 від 30.07.2023 року, згідно якої поліцейським з РПП СПД №1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Присяжним Р.Ю. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Позивач винним себе у вчиненні вищевказаних правопорушеннь не визнає, вважає постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки він не керував транспортним засобом, належні та допустимі докази, що підтверджують його вину, відсутні.

В зв`язку з викладеним представник позивача просив суд поновити строк на оскарження, скасувати постанову серії БАД № 125027 від 30.07.2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

20.10.2023 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в судове засідання не з`явилася, до суду подала відзив на позовну заяву, та вказала, що дії працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 були правомірними, постанова серії БАД № 125027 від 30.07.2023 року є законною, оскільки позивач всупереч Правилам дорожнього руху керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та не надав для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс. Крім того, позивач порушив строк на оскарження постанови, передбачений ст. 289 КУпАП. На підставі викладеного просила суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно п.п. 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 30.07.2023 року поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом поліції Присяжним Р.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №125027/1431/1232 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 30.07.2023 року о 21:30 годині ОСОБА_1 по вул. Соборна в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області керував автомобілем Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 , в якого був неосвітлений номерний знак в темну пору доби, не надав для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3б, 2.1а, 2.1б, 2.1ґ Правил дорожнього руху України. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно п. 2.1а, п. 2.1б, 2.1ґ Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає у разі керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП як і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом та порушення нею встановлених Правил дорожнього руху, передбачених в диспозиції вказаних статей, що встановлені та належним чином зафіксовані посадовими особами Національної поліції і можуть слугувати доказами у справі.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події, що був долучений до відзиву на позовну заяву представником відповідача, суд не вбачає факту керування ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 .

Так, 30.07.2023 року о 21:31 годині працівниками поліції на службовому автомобілі було подано сигнал про зупинку транспортного засобу, що рухався попереду, однак водій не відреагував на вимогу поліцейських та в порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху втік від переслідування. Встановити модель даного транспортного засобу та його реєстраційний номер з відеозапису неможливо. О 21:33 годині поліцейські під`їхали до автомобіля Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 , що стояв біля багатоквартирного будинку. ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї, за кермом автомобіля перебувала його дружина.

Інші належні та допустимі докази, які б доводили вину позивача у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП представником відповідача до суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не спростовано доводи позивача, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача слід скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з дослідженого відеозапису з місця події судом встановлено, що ОСОБА_1 не було доведено обставини, викладені в постанові серії БАД № 125027 від 30.07.2023 року, не оголошено її зміст, не повідомлено про права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не роз`яснено порядок та строк оскарження вказаної постанови.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що позивач пропустив встановлений строк для оскарження постанови з поважних причини, оскільки про притягнення його до адміністративної відповідальності, вид та розмір стягнення ОСОБА_1 дізнався лише 10.10.2023 року з відповіді Першого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), а тому пропущений строк має бути поновленим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов представника позивача - адвоката Стремілова Миколи Миколайовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справах про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії БАД № 125027/1231/1232 від 30.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення в справах про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії БАД № 125027/1231/1232 від 30.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 08.12.2023 року.

Суддя Н.В. Чернякова