Справа № 280/7746/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/7746/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 29 листопада 2022 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в справі № 280/7746/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі ТУ ДСА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна судова адміністрація України (далі ДСА), про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним і скасовано наказ ТУ ДСА України в Запорізькій області від 02 серпня 2021 року №71-ос «Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 ».

Визнано протиправною бездіяльність ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 доплати до посадового окладу та зобов`язано донарахувати і виплатити належну ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу за період з 02 серпня 2021 року по 06 грудня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДСА України в Запорізькій області.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 року апеляційну скаргу ТУ ДСА України в Запорізькій області залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Зобов`язано ТУ ДСА України в Запорізькій області донарахувати і виплатити ОСОБА_1 належну йому щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу за період з 02 серпня 2021 року до дня набрання рішенням суду по цій справі законної сили, з утриманням із цієї суми передбачених законом податків і зборів.

Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі ГУ ДКСУ) подана до Запорізького окружного адміністративного суду заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі №280/7746/21 на стягнення на корить ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДСА в Запорізькій області шляхом їх безспірного списання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року заяву ГУ ДКСУ про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено, змінено спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року по справі №280/7746/21 на стягнення на корить ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області шляхом їх безспірного списання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Вважає, що нормами КАС України передбачено лише двох суб`єктів, які наділені повноваженнями звертатися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (стягувача та виконавця) та лише у випадках, передбачених законом.

Орган ДКСУ не є виконавцем у розумінні ст. 378 КАС та Закону України «Про виконавче провадження», не є органом примусового виконання, а є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою, що здійснює гарантоване державою забезпечення виконання рішень способом безспірного списання коштів з рахунку боржника.

Порядком № 845 не передбачено, що для виконання рішення про стягнення коштів має змінюватися спосіб і порядок виконання рішення.

Заявником не надано доказів неможливості виконання рішення, а судом першої інстанції у рішенні не приведено таких доказів.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Врахувавши, що у головного розпорядника коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду, ухвалених на користь суддів та працівників апаратів судів, суд першої інстанції вважав, що безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою, тому дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу виконання рішення.

Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року про стягнення на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДСА України в Запорізькій області 27 вересня 2022 року видано виконавчий лист.

Орган ДКСУ ініціює питання про зміну способу і порядку виконання рішення на стягнення на корить ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДСА в Запорізькій області шляхом їх безспірного списання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою та третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 378 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Судовим рішенням, що набрало законної сили, стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДСА України в Запорізькій області.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року змінено спосіб і порядок виконання рішення на стягнення на корить ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області шляхом їх безспірного списання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

За позицією апелянта, судом першої інстанції не враховано відсутності в органу ДКСУ повноважень на звернення до суду з цього питання, адже орган ДКСУ не є ані стягувачем, ані виконавцем.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 1 Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 6 Закону № 1404-VIII визначено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відтак, орган ДКСУ не є виконавцем у розумінні Закону № 1404-VIII, тому не є особою, якій статтею 378 КАС України надано повноваження на звернення до суду з питання зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Крім того, є доречними доводи апелянта про недоведеність заявником наявності підстав для зміни способу і порядку виконання рішення в частині стягнення на користь позивача судових витрат.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (в редакції постанови від 30 січня 2013 року № 45), (далі Порядок № 845, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 26 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

В цьому випадку заявником (органом ДКСУ) не надано доказів відсутності бюджетних асигнувань за відповідним кодом бюджетної класифікації видатків бюджету на стягнення судових витрат.

Крім того, суд звертає увагу на положення пункту 25 Порядку № 845, за якими у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Дійсно, ДСА є розпорядником бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» КПКВ 0501150.

Разом з тим, суд зауважує, що за цією бюджетною програмою здійснюється списання коштів за судовими рішеннями на користь суддів та працівників апаратів судів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначає Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі Закон № 4901-VI, застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 2 Закону № 4901-VI передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

За приписами частин першої другої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

В цьому ж випадку органом ДКСУ виконується рішення виключно в частині стягнення на користь позивача судових витрат, які не можуть бути стягнуті за рахунок бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» КПКВ 0501150.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 29 листопада 2022 року в справі № 280/7746/21 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 29 листопада 2022 року в справі № 280/7746/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання рішення в справі № 280/7746/21 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 06 грудня 2023 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко