Справа № 420/21720/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Голотова Маріанна Миколаївна, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати п.1 наказу ГУНП в Одеській області № 1835 від 21.07.2023 року «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській № 961 о/с від 27.07.2023 року в частині звільнення зі служби в поліції інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;

стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2023 року по день поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2023 ГУІ ГУНП в Одеській області із Одеського районного управління поліції №1 ГУНП надійшла інформація про те, що в межах кримінального провадження № 0000072 від 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводиться обшук автомобіля «Тоуotа Саmrу» н.з, НОМЕР_1 , яким користується позивач. Того ж дня начальником УГІ ГУНП полковником поліції В. Капуляком подано доповідну записку керівництву ГУНП та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку із можливим порушенням службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, зокрема неналежного виконання службових обов`язків позивачем, що призвело до проведення обшуків в автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУНП від 06.07.2023 №1689 призначено службове розслідування. За результатом проведення службового розслідування відповідачем винесено наказ № 1835 від 21.07.2023 «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області», яким прийнято рішення звільнити позивача зі служби в поліції та наказ ГУНП в Одеській області № 961 о/с від 27.07.2023 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Позивач не погоджується із винесеними наказами, вважає їх неправомірними через порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в основу висновку службового розслідування покладено матеріали кримінального провадження, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку, за який обов`язковим наслідком є застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах саме кримінального провадження №0000072 від 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, однак, враховуючи відсутність обвинувального вироку суду щодо позивача на момент звільнення, позивач вважає його звільнення зі служби в поліції на підставі матеріалів досудового розслідування незаконним. Відповідачем не врахований принцип презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Пред`явлення позивачу підозри, проведення обшуку та інші процесуальні дії, які вчинялися органами досудового розслідування в рамках кримінального провадження, не можуть бути підставою для звільнення позивача з органів поліції, так як відповідач повинен довести, що позивачем порушено службову дисципліну та скоєно дисциплінарний проступок.

Ухвалою від 23.08.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11.09.2023 клопотання Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи № 420/21720/23 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 20.09.2023 продовжено Головному управлінню Національної поліції в Одеській області установлений ухвалою від 23.08.2023 строк для подання відзиву на позовну заяву на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою суду від 20.09.2023 клопотання Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи №420/21720/23 за правилами загального позовного провадження повернуто без розгляду.

03.10.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що наказом ГУНП в Одеській області від 06.07.2023 № 1689 призначено службове розслідування та затверджено склад дисциплінарної комісії. В межах проведення службового розслідування посадовими особами, які входили до складу дисциплінарної комісії було опитано осіб, яким відомі обставини за яких було призначено службове розслідування, осіб, відносно яких проводилося службове розслідування. В ході службового розслідування було надано право на захист старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , однак останній від будь-яких пояснень відмовився посилаючись на статтю 63 Конституції України. За результатами проведення службового розслідування 20.07.2023 начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни посадовими особами ГУНП в Одеській області, який відповідає вимогам Дисциплінарного статуту НПУ. Наказом ГУНП в Одеській області від 21.07.2023 № 1835 накладено на ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади. Наказом ГУНП в Одеській області № 866 о/с від 10.07.2023 на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 21.07.2023 № 1835 та ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.07.2023 (справа № 947/20232/23, провадження № 1-кс/947/8658/23).

Службове розслідування відносно, зокрема, ОСОБА_1 проведено із дотриманням строків та відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Оскаржуваний наказ ГУНП в Одеській області № 1835 від 21.07.2023 не містить жодних посилань на винуватість позивача в межах кримінального провадження, а встановив лише обставини та події, які призвели до резонансної події та відповідно до порушення дисципліни позивачем.

Такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції України, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Відсутність вироку суду про визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема, в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункт 10 цієї норми.

Відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції. Крім того, реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із притягненням позивача до кримінальної відповідальності.

Також відповідач зазначає, що у відповідності до частини 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Відповідно до частини 1, 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Вступ у зв`язки, які ганьблять звання поліцейського та є несумісними із подальшим проходженням служби в поліції.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

04.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що матеріалами службового розслідування не доведено здійснення повивачем дій, які підривають авторитет НПУ. Також чинне законодавство зобов`язує відповідача при здійсненні службового розслідування враховувати дані, які характеризують позивача, під час службового розслідування. Обрання види стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен ураховувати, зокрема тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

З матеріалів службової перевірки не встановлено будь-яких доречних аргументів на користь твердження щодо дискредитації органів Національної поліції України зі сторони позивача.

Чинним законодавством України закріплена необхідність застосування принципу пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарних стягнень в залежності від тяжкості проступку. Накладене на позивача дисциплінарне стягнення не є спів мірним з інкримінованим позивачу дисциплінарним проступком.

Ухвалою суду від 06.10.2023 клопотання Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи № 420/21720/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін залишено без задоволення.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справи з 07.10.2014 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015 по 13.05.2016 та з 03.03.2017, у тому числі з 25.04.2022 на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, має спеціальне звання старший лейтенант поліції.

05.07.2023 о 08:00 до управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Одеській області із Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП надійшла інформація про те, що тієї ж доби в рамках кримінального провадження № 0000072 розпочатого 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, працівниками ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, проводиться обшук автомобіля «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 , яким користується інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Того ж дня начальником УГІ ГУНП полковником поліції ОСОБА_4 подано доповідну записку (вих. УГІ ГУНП № 55/1948) керівництву ГУНП та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з можливим порушенням службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема неналежного виконання службових обов`язків інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції С. Ткаченком, що призвело до проведення обшуків у автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру в вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 16.02.2023 внесено до ЄРДР за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, виявленні та вилученні значної кількості дозвільних документів громадян на зброю, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУНП від 06.07.2023 № 1689 призначено службове розслідування.

Наказом ГУНП від 06.07.2023 № 849 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

В ході службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 порушив вимоги частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VІІ, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу її, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання від ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 3500 грн. через спецлінією « 102», не складанні відповідного письмового рапорту на ім`я свого безпосереднього керівника під час одержання грошових коштів, вступі у корупційні діяння, пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння отримання дозволу на зброю ОСОБА_6 , використанні державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, для поїздки не пов`язаної зі службової діяльністю у власних цілях (нецільове використання ТЗ), керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом, не внесенні інформації до журналу виїзду та повернення транспортних засобів про виїзд 16.05.2023 на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_2 , та про отримання дорожньої документації на вказаний автомобіль, неналежній реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 у журналі реєстрації дорожніх листів (графа № 1), неналежне ведення дорожньої документації, неналежному складанні протоколів про адміністративну відповідальність ВАВ № 816911 від 28.02.2023, серії ВАВ № 879532 від 19.05.2023, серії ВАВ № 879783 від 04.06.2023, винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 309137 від 09.06.2023, АА № 309145 від 19.05.2023 з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до висновку службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції В.Капуляка від 05.07.2023, затвердженого начальником ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_7 20.07.2023, дисциплінарна комісія вважає:

«Службове розслідування за відомостями, викладеними в доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції В. Капуляка за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , що призвело до проведення обшуків в автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 16.02.2023 внесено до ЄРДР за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, виявленні та вилученні значної кількості дозвільних документів громадян на зброю, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього - закінченим.

Відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, - такими, що підтвердилися.

За вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0092839), зарахованого у розпорядження ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції».

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.07.2023 № 1835 «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» за вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0092839), зарахованого у розпорядження ГУНЛ в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.07.2023 № 961 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0092839), якого зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Одеській області, 27.07.2023.

Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.07.2023 № 1835 та подання начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеські області від 25.07.2023.

Вважаючи накази ГУ ПН в Одеській області від 21.07.2023 № 1835 (пункт 1) та від 27.07.2023 № 961 о/с протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Статтею 2 Закону №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно із статтею 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Основні обов`язки поліцейського закріплені частиною 1 статті 18 Закону №580-VIIІ, згідно якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами частин 2-3 статті 18 Закону №580-VIIІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Пунктами 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено:

сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання;

допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками, дискримінацію в будь-якій формі;

використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях;

розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом;

знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку;

перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

За правилами частин 1-2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із статтею 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Так, за змістом статей 11, 12 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За визначенням, наданим у статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

- знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

- підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

- берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

- поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У статті 14 Дисциплінарного статуту, з-поміж іншого, визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За змістом статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно із статтею 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Ці положення Закону деталізовані в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок ).

Зокрема, пунктом 4 розділу V Порядку визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 2 - 9 розділу VI Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, в тому числі: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; пояснення поліцейського та інших осіб щодо обставин справи, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначається, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Приписами частин третьої, сьомої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту установлений припис про те, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

За правилами статті 21 та частин 1-2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено, в чому полягали незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинно-наслідковий зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи.

Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, яке полягає у особистій недисциплінованості, недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання від ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 3500 грн. через спецлінією « 102», не складанні відповідного письмового рапорту на ім`я свого безпосереднього керівника під час одержання грошових коштів, вступі у корупційні діяння, пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння отримання дозволу на зброю О.Погосяну, використанні державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, для поїздки не пов`язаної зі службової діяльністю у власних цілях (нецільове використання ТЗ), керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом, не внесенні інформації до журналу виїзду та повернення транспортних засобів про виїзд 16.05.2023 на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_2 , та про отримання дорожньої документації на вказаний автомобіль, неналежній реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 у журналі реєстрації дорожніх листів (графа № 1), неналежне ведення дорожньої документації, неналежному складанні протоколів про адміністративну відповідальність ВАВ № 816911 від 28.02.2023, серії ВАВ № 879532 від 19.05.2023, серії ВАВ № 879783 від 04.06.2023, винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 309137 від 09.06.2023, АА № 309145 від 19.05.2023.

Тобто, позивачем були порушені вимоги частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

Як визначено частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

На думку суду, сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку достатньо повно установлений в ході службового розслідування.

Надати пояснення щодо обставин, висвітлених у доповідній записці, та відповідні докази ОСОБА_1 в ході службового розслідування відмовився у відповідності із ст. 63 Конституції України.

Доводи позивача про відсутність у нього об`єктивної можливості впливу на уповноважених осіб дозвільної системи, чим він обґрунтовував відсутність в його діях дисциплінарного проступку, спростовуються матеріалами дисциплінарного провадження, відповідно до яких під час обшуку в автомобілі, який належить приватній особі та яким користується позивач, було виявлено більше 20 дозволів на зброю, медичних довідок, договорів обов`язкового страхування відповідальності власників зброї, фотокарток та інших документів, виданих на ім`я інших осіб.

З огляду на сутність функціональних обов`язків позивача, відсутнє логічне та розумне пояснення правомірності знаходження великої кількості дозвільної документації у приватному автомобілі позивача.

Доводи позивача про те, що дисциплінарна комісія установила склад дисциплінарного проступку, виходячи з обставин, перевірка яких можлива виключно в межах кримінального провадження у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку та зробила висновки про порушення Закону України «Про запобігання корупції» при відсутності відповідних повноважень - є помилковими, позаяк відповідач встановлював обставини, досліджував і оцінював докази та робив висновки в контексті дотримання правил службової етики та дисципліни, що є його безпосередніми повноваженнями.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Посилання позивача на те, що дисциплінарного комісією зроблений помилковий висновок щодо підриву авторитету Національної поліції України вчиненим дисциплінарним проступком внаслідок оприлюднення інформації про нього в засобах масової інформації і мережі Інтернет та викликаного суспільного резонансу не можуть бути взяті до уваги.

Так, позивач зазначає, що публікації не містять фактичних щодо його особи та за своїм змістом є лише припущеннями, оціночними судженнями і дисциплінарною комісією не встановлювалось того, чи викликали публікації увагу суспільства та чи завдали вони шкоди авторитету Національної поліції України.

У цьому аспекті варто зауважити, що вчинки, які дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції та її працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством; має також вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Сам лише факт вчинення поліцейським дій, які ймовірно становлять склад кримінального або корупційного правопорушення та, тим більше, поширення відповідної інформації - вже безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

При цьому не має значення, у якій формі така інформація поширена, чи наявні у ній відомості щодо особи порушника та чи викликала вона увагу суспільства.

Щодо доводів позивача про відсутність в його діях порушень порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України (автомобіль PEUGEOT, державний номер НОМЕР_2 ), слід зазначити, що фактично він не спростовує обставин недотримання вимог наказу МВС України від 07.09.2017 № 757, однак перекладає відповідальність за це на інших працівників поліції.

Також позивач посилається на відсутність негативних наслідків використання службового автомобіля без належного документального оформлення, однак відсутність негативних наслідків не виключає кваліфікації дій особи як дисциплінарного проступку та не унеможливлює притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так само відсутністю негативних наслідків позивач обґрунтовує протиправність притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, однак не спростовує самого факту допущення цих порушень.

Щодо доводів позивача про протиправність застосування до нього найбільш суворого заходу дисциплінарного стягнення, суд зазначає, що згідно усталеної практики Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20, від 23.11.2023 у справі №420/14443/22 та ін.)

Також суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, з 5:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який не завершився і на час розгляду цієї справи.

За змістом статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина 2 статті 29 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відповідно до цієї правової норми під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд наголошує, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання.

Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а зазначив, що «... Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.»

Отже, обрання виду стягнення є дискреційним повноваженням роботодавця, однак така дискреція має бути обґрунтованою.

З цього суд висновує, що Дисциплінарний статут наділив керівника певним розсудом при обрані виду дисциплінарного стягнення, поставивши за умову обґрунтування вибору на підставі юридичних фактів, які відповідають таким критеріям доказування, як належність, допустимість, достовірність та достатність.

До того ж, з норми статті 29 Дисциплінарного статуту не вбачається заборони, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який не мав дисциплінарного стягнення, неможливості застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.

При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

Суд вважає, що відповідачем з дотриманням установленої законодавством процедури проведено службове розслідування та встановлено сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувані накази прийняті відповідачем правомірно, з дотриманням встановленої чинним законодавством процедури їх видання, а відтак відсутні підстави для визнання протиправними та скасування вищевказаних наказів.

Посилання позивача на неможливість звільнення позивача у зв`язку з відсутність вироку суду є необґрунтованими, оскільки як вбачається з оскаржуваних наказів позивача звільнено зі служби не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни на підстав пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». При розгляді даної справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. При цьому, наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Доводи про неврахування дисциплінарною комісією даних, що характеризують позивача з позитивного боку, не заслуговують на увагу, оскільки вчинення проступку, який ганьбить звання працівника поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського.

Щодо твердження про непропорційність обраного дисциплінарного стягнення суд зазначає наступне.

Проаналізувавши зміст ст. 29 Дисциплінарного статуту, суд зауважує, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та надану їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що спірні накази Головного управління Національної поліції в Одеській області прийнято правомірно, а тому позов про їх скасування як і похідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний