Справа № 160/12180/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12180/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Боженко Н.В.) в адміністративній справі №160/12180/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу № 98 від 08 листопада 2022 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про незгоду з оскарженим наказом, оскільки він прийнятий з порушенням норм чинного законодавства. Відповідного рапорту, який вказаний як підстава у спірному наказі, позивач не подавав, не було здійснено здавання/приймання посади, а також ознайомлення/оголошення наказу не відбувалось.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права у правовідносинах, що виникли. Судом не надано належної оцінки доводам позивача про те, що рапорт про переведення не було подано, оспорюваний наказ не був доведений до його відома в установленому законодавством порядку, прибуття до ВЧ НОМЕР_1 не відбувалось фізично. Також суд не надав оціни доводам позивача про те, що іменний список та припис підписані різними командирами, що може свідчити недостовірність документів.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Третьою особою поданий відзив в якому просить відмовити у задоволенні скарги.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є офіцером Збройних Сил України, має військове звання старший лейтенант (посвідчення офіцера від 19.09.2022 року серії НОМЕР_3 ), проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно наказу ВЧ НОМЕР_2 від 05.03.2022 року №6/1, позивача призначено на посаду техніка першої стрілецької роти третьої особи.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №1367 (по особовому складу). позивача увільнено від займаної посади і призначено до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом третьої особи від 06.11.2022 року №243 позивача визнано таким, що справу та посаду здав 06.11.2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби на посаді у відповідача. З 06.11.2022 року позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення третьої особи, з котлового забезпечення 07.11.2022 року. Підстава: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 року №1367.

В посвідченні офіцера позивача у графі 10. Зміни в службовому стані зазначено: Призначений командиром взводу військової частини НОМЕР_1 наказом Головнокомандувача ЗСУ від 03.10.2022 року №1367.

Третьою особою 06.11.2022 року складено припис №40/3174, яким позивачу запропоновано 06.11.2022 року убути у розпорядження відповідача для проходження військової служби, підстава наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.1367, наказ третьої особи від 06.11.2022 року №243.

Згідно наказу відповідача від 08.11.2022 року №98 позивача, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №1376, допущено до тимчасового виконання за тимчасово вакантною посадою командира взводу 53 запасної роти, який прибув із військової частини НОМЕР_2 , з 08.11.2022 року зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і вирішено вважати таким, що з 08.11.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: витяг з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №1376, рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 08.11.2022 року, припис командира військової частини НОМЕР_2 від 06.11.2022 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 23.03.2023 року №278/7 інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 позивача для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у військової частини НОМЕР_4 відсутня.

Незгода з наказом (по стройовій частині) від 08.11.2022 року №98 в частині пункту 349, стала підставою звернення позивача з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржений наказ прийнято в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Спірним у справі є правомірність наказу відповідача від 08.11.2022 року №98 в частині пункту 349.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Пунктом 110 Положення передбачено, що переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Пунктом 122 Положення встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Як свідчать встановлені обставини справи, спірний наказ прийнятий на виконання наказу (по особовому складу) Головнокомандувача Збройних Сил України № 1367 від 03.10.2022. (а.с. 174)

Таким чином, переміщення відбулося саме на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 1367 від 03.10.2022, яке не потребувало згоди позивача на таке переміщення.

Щодо доводів скаржника на ненадання судом належної оцінки доводам позивача про неподання рапорту, який вказано зокрема як підставу прийняття наказу №98.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано тієї обставини, що позивач не подавав рапорту, який міг бути зазначений підставою прийняття оскарженого наказу.

Як свідчать встановлені обставини справи, у наказі від 08.11.2022 № 98 неправомірно зазначено про рапорт лейтенанта Торговича О.В. від 08.11.2022, проте вказана обставина не може слугувати самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу, адже, відповідно до норм законодавства, переміщення військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом, відбувається без його згоди.

Оскільки саме наказ Головнокомандувача Збройних Сил України № 1367 від 03.10.2022 спричинив зміну правового становища позивача, є чинним, а отже підлягає виконанню.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що ним не вчинялись дії зі здавання справ і посади, як зазначено у наказі командира ВЧ НОМЕР_2 №243, оскільки цей наказ не є предметом спору. З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що за припущеннями осьтаннього, іменний список та припис підписані різними командирами.

Доводи скаржника про те, що судом не надано оцінки його доводам про те, що відсутні докази того, що спірний наказ зрозумілий позивачу, наказ не містить формулювань, що допускає подвійне тлумачення, підлеглий має право на висловлення зауважень, тощо, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, позивач не зазначає, у чому є незрозумілість оскарженого наказу, у чому можливе його подвійне тлумачення.

Крім того, відповідно до ст. 30 Статуту ВС ЗСУ, підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Стосовно доводів позивача про не доведення до його відома спірного наказу, а також про порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу приписів Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (чинної на час прийняття оскаржуваного наказу (втратила чинність 25.11.2022), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.7. Інструкції №333, зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.

Згідно п. 2.8. вказаної Інструкції, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Таким чином зарахування до списків військової частини здійснюється наказом по стройовій частині. Норми законодавства не містять приписів ознайомлення військовослужбовців з наказами по стройовій частині під підпис та надання права військовослужбовцю висловити зауваження на такий наказ.

Згідно норм чинного законодавства, військовослужбовці подають рапорт, як офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву.

Враховуючи вищезазначене, матеріали справи не містять доказів протиправності оскарженого наказу.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/12180/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник