Справа № 400/5205/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/5205/23
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.,

за участю представника апелянта Носової О.Г.,

представника позивача Калаянова І.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський тепловозоремонтний завод" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 02 від 17 лютого 2022

року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївський тепловозоремонтний завод" визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 2 382 269 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 651 029, 25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 02 від 17 лютого 2022 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївський тепловозоремонтний завод" визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 646 966 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 661741,50 грн;

- стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський тепловозоремонтний завод" в установленому порядку судові витрати, в тому числі по сплаті судового збору в сумі 26840 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було проведено перевірку підприємства, складено акт, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що вони прийняті з порушенням норм податкового законодавства, а тому звернувся до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідачем були дотримані всі вимоги передбачені вказаними статтями, які регулюють право та підстави контролюючого органу проводити документальні планові перевірки (пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України). При організації проведення перевірки позивача ГУ ДПС дотримано вимоги п.81.1 ст.81 ПК України. Апелянт вказує, що ГУ ДПС у Миколаївській області мало повне право на проведення документальної планової виїзної перевірки, дії ГУ ДПС під час перевірки є законими та обґрунтованими. Вказує, що суд першої інстанції самостійно вийшов за межі позовних вимог. Акт документальної виїзної планової перевірки від 30.12.2021 №9526/14-29-07-02/39471500 з додатками направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 30.12.2021 року на податкову адресу ТОВ «МТРЗ» (вул. Знаменська, буд.16А, м. Миколаїв, 54037), який отримано підприємством 28.01.2022 року. ТОВ «МТРЗ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області заперечення до акта перевірки не надавало. Відсутність реального вчинення господарських операцій та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п.44.1.ст.44 Податкового Кодексу України, із змінами та доповненнями, не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та не прийняв до уваги вказані обставини, тобто спір було розглянуто без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області прийняті відповідно до вимог чинного законодавства України, а оскаржуване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду є незаконним та необґрунтованим, а отже підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що при винесенні спірного рішення, суд першої інстанції встановив (та в подальшому, у тому числі надав належної правової оцінки допустимості доказів сторін): факт здійснення ГУ ДПС документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МТРЗ» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, складання акту перевірки від 30.12.2021 та прийняття за результатами відповідних податкових повідомлень-рішень від 17.01.2022. Крім того, судом встановлено, що призначення та проведення відповідачем у період мораторію зазначеної перевірки і як відповідно її результату - складеного акту, є недопустимим та таким, що є дією за прямої заборони, передбаченої «Перехідними положеннями» ПКУ. У зв`язку з тим, що відповідачем в обґрунтування своїх припущень щодо порушень з боку позивача, більше не надано належного підтвердження, судом прийняте рішення про протиправність податкових повідомлень-рішень. Крім того, при вирішенні спору, судом враховано позиції Верховного Суду, викладені у відповідних постановах (конкретно на які є посилання); судом з`ясовано всі необхідні та достатні підстави для прийняття законного рішення, з наданням оцінки всім аргументам сторін. На момент проведення відповідачем зазначеної перевірки (яка оформлена Актом від 30.12.2021), Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУШ-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків. З огляду на зазначене, представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС у Миколаївській області в повному обсязі та залишити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 р.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.11.2021 до 22.12.2021 Управління, з посиланням на підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункт 75.1 статті 75, статтю 77, пункт 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, провело документальну планову виїзну перевірку Товариства з питання дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.07.2018 до 30.06.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2018 до 30.06.2021, результати якої оформило актом від 30.12.2021 № 9526/14-29-07-02/39471500 (далі Акт, арк. 19-48).

Згідно з Актом, перевіркою було встановлено, зокрема:

1. Порушення Товариством пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на прибуток на 2 382 269 грн.

2. Порушення Товариством пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на 2 646 966 грн.

17.01.2022 Управління прийняло податкові повідомлення-рішення:

1. № 02 (арк. 62-64), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, абзацу першого пункту 123.1, пункту123.2 статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Товариства з податку на прибуток підприємств на 2 943 298,25 грн, з яких 2 382 269 грн. податкове зобов`язання, 561 029,25 грн штраф.

2. № 02 (арк. 59-61), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, абзацу першого пункту 123.1, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Товариства з податку на додану вартість на 3 308 707,50 грн, з яких 2 646 966 грн податкове зобов`язання, 661 741,50 грн штраф.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Управління провело перевірку за прямої заборони на її проведення, тому з`ясування того, чи діяв відповідач згідно зі статтями 75, 77, 81, 82 Податкового кодексу України, не має значення. На підставі наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення документальних планових перевірок унормовано статтею 77 Податкового кодексу України.

18.03.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 533-IX, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Згідно із пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: «Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий - четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим десятим».

29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, законодавець, шляхом внесення змін до Податкового кодексу України, запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас, 04.10.2020 набрав чинності Закон України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого передбачено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, Кабінету Міністрів України надано право скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Відповідно до зазначеного пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

Означеним рішенням Уряд постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, а саме документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Таким чином, виникла колізія між нормами Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання нею чинності по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Верховний Суд вже неодноразово вирішував наведену вище колізію. Так, у постановах від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21, від 05.09.2023 у справі №440/6926/21 суд касаційної інстанції виклав правову позицію, відповідно до якої мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи із змісту пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України. Отже, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться в Податковому кодексі України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

У постанові від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21 Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Додатково Верховний Суд звернув увагу, що постанову від 03.02.2021 № 89 Урядом прийнято не на підставі та не на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно із пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України означений підзаконний нормативно-правовий акт не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

При цьому, різниця у предметі спору в справі, у якій подано апеляційну скаргу, зі справами № 420/12859/21, № 140/1846/21, які були предметом розгляду Верховним Судом, не змінює того, що правовідносини є подібними.

Колегія суддів також враховує, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (стаття 2 ПК України).

Відтак, апеляційний адміністративний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом призначено і проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Миколаївський тепловозоремонтний завод» без визначеного законом права під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Наведене спростовує твердження контролюючого органу у відповідній частині апеляційної скарги.

Питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення відповідної податкової перевірки, також вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом. У постановах від 28.12.2022 у справах №420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21 суд касаційної інстанції констатував, що проведення перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) є протиправним і тягне за собою негативні для контролюючого органу наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Згідно із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, та Верховного Суду в постановах від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.

Отже, позиція Верховного Суду щодо наслідків неправомірного проведення документальних перевірок на підставі підпункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України вже є сформованою, усталеною і висновки суду першої інстанції у цій справі в повній мірі відповідають їй.

Оскільки зазначене є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вдається до аналізу доводів апеляційної скарги щодо неповноти з`ясування судом попередньої інстанції всіх обставин справи та недослідження суті податкових правопорушень.

Беручи до уваги наведене апеляційний адміністративний суд вважає правильним висновок окружного адміністративного суду про задоволення позову ТОВ «Миколаївський тепловозоремонтний завод» та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції цілком правомірно вийшов за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів ТОВ «Миколаївський тепловозоремонтний завод» у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкту владних повноважень.

Крім того, судом апеляційної інстанції не надається оцінка доводам скаржника стосовно реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом, адже з прийняттям судових рішень у даній справі не виключається можливість призначення та проведення позапланової перевірки ТОВ «Миколаївський тепловозоремонтний завод» після того, як виникнуть законні підстави для проведення перевірок, які були обмежені встановленим мораторієм.

Відтак, установлені в межах апеляційного розгляду справи обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені податковим органом в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення окружним адміністративним судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2023 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик